1898. No. 3. OM ÆGGEHVIDESYNTHESE. 15 
hvidespaltningen, er præformerede i Æggehvidemolekylet som konstituerende 
Atomgrupper såvel af den aromatiske som af den fede Række. Og en 
sådan Antagelse tvinger til den Slutning, «dass die Eiweiss-Zersetzung 
in der Pflanze die Amide, in soweit dieselben primåre Spaltungs-Pro- 
dukte sind, in dem gleichen Mengenverhiltnis liefern muss wie die Zer- 
setzung der Eiweissstoffe durch chemische Agentien. Finden sich Amido- 
säuren-Reste im Eiweissmolekiil vor, so miissen die Quantitäten, in welchen 
beim Zerfall eines bestimmten Eiweissstoffs die einzelnen Amidosäuren ent- 
stehen, von vornherein gegeben sein; sie künnen nicht je nach den Umständen, 
unter denen die Zersetzung erfolgt, variiren — vorausgesetzt, dass die Zer- 
legung des Eiweissstoffs eine vollstindige ist und dass sekundåre Zer- 
setzungen ausgeschlossen sind. Denn es ist nicht denkbar, dass z. B. 
C — H — N und O = Atome, welche im Eiweiss in Form eines Leucin- 
oder eines Tyrosin-Restes enthalten sind, beim Zerfall des Molekiils als 
Asparaginsåure oder als Glutaminsäure austreten»1. 
Når Pfeffer tilskriver Planten den Egenskab at kunne spalte Ægge- 
hvidestoffene på forskjellig Vis, alt efter Omstændighederne, har Schulze 
intet at indvende herimod; i den dyriske Organisme optræder jo også 
forskjellige kvælstofholdige Legemer som primære eller sekundære Spalt- 
ningsprodukter af Æggehvidestoffene. Men han holder fast ved, ledet af 
det Kjendskab man har til Æggehvidestoffenes kemiske Forhold, at spaltes 
disse Stoffe under Dannelsen af Asparagin, Glutamin, Leucin, Tyrosin o.s. v., 
således som de bevislig gjør i Plantelegemet, så må disse Produkter op- 
rindelig fremkomme under bestemte og givne, ikke vekslende Mængde- 
forhold; først ved et ulige stærkt Forbrug resp. Omvandling af de enkelte 
Produkter, forrykkes dette oprindelige Mængdeforhold og bliver et vekslende. 
Om end Schulze i denne Hypothese utvilsomt har truffet Sandheden, 
så har han dog ikke ved direkte, experimentelle Beviser gjort sin Påstand 
til et ubestrideligt Faktum. Han slutter jo kun fra det Kjendskab, man 
har til Æggehvidemolekylets Bygning og Sammensætning, og fra de Erfa- 
ringer, man har om dets Spaltning udenfor Organismen. 
Til Fordel for Schulze's Hypothese taler Resultaterne af endel Forsøg, 
der under foreliggende Arbeide udfortes med Kimplanter af Vicia Kaba L 
og Ricinus communis L.2 1 disse Forsøg, der imidlertid, da der 
manglede mig Anledning til at udføre dem i en så stor Udstrækning, 
1 E, Schulze, |. c., Landwirthschftl. Jahrb. Bd. 14, 1885, p. 717; cfr. førøvrigt E. 
Schulze, Landwirthschftl. Jahrb. Bd 12, 1883. 
2 Cfr. forøvrigt B. Hansteen, Beiträge zur Kenntniss d. Eiweissbildung und der Be- 
dingungen d. Realisirung dieses Processes im phanerogamen Pflanzenkörper; Bericht. d. 
deutsch. botan. Gesellschaft, Bd. XIV, 1896. Vorläufige Mittheilung, p. 371. 
