1898. No. 3. OM ÆGGEHVIDESYNTHESE. 21 
angär, har Schulze ved kvantitative Undersegelser af Ricinus-Kimplanter 
godtgjort en lignende Dannelsesmåde også for dette Amid 1. 
At en sådan Omdannelse af visse ikke proteinartede Kvælstofforbin- 
delser — enten nu disse er proteolytiske Produkter, eller de dannes syn- 
thetisk af anorganiske Kvælstofforbindelser og Kulhydrater — til Asparagin 
resp. Glutamin er hensigtsmæssig, viser følgende Forhold. I foreliggende 
Arbeide fremgår af Forseg med Lemna minor, Vicia Faba og Ricinus 
communis, at de forskjellige Amider resp. Amidosyrer også har en meget 
forskjellig Verdi som Materiale ved Aiggehvidesynthesen. Således re- 
genereres selv i Mørke Asparagin, Glutamin og Urinstof hurtigt og 
energisk med Druesukker, og det samme er Tilfælde med Urinstof og 
Glykokoll, nar Rersukker star til Disposition. Derimod kan ZLeucin og 
Alanin i en eventuelt regenerationsdygtig Celle nedleires som sådanne 
ved Siden af Drue- eller Rørsukker, uden at nogen Æggehvidesynthese 
derfor kommer istand. Om man nu end ikke af dette negative Resultat 
tør slutte, at disse sidstnævnte Kvælstofforbindelser absolut ingen Værdi 
har som Materiale til Æggehvideproduktion (cfr. Afsnit III), så fremgår dog 
deraf med Sikkerhed, at de i alle Fald er langt mindre egnede i denne 
Retning end både Asparagin og Glutamin; deres Omvandling til disse 
Amider bliver derfor en let forklarlig og hensigtssvarende Proces. Schulze 
har forøvrigt allerede forklaret Arsagen til Omvandlingen på samme Made: 
«— so kann doch anderseits aus Hansteen’s Versuchen geschlossen 
werden, dass die oben genannten Stickstoffverbindungen als Material fur 
die Eiweisssynthese im Pflanzenorganismus einen ungleichen Werth besitzen. 
Der Zweckmässigkeit, die uns in den Einrichtungen des Organismus iiberall 
entgegentritt, entspricht es aber, dass die zur Synthese der Eiweissstoffe 
unbrauchbaren oder wenig geeigneten stickstoffhaltigen Stoffe in der Pflanze 
in Verbindungen übergeführt werden, welche für jenen synthetischen Process 
leicht verwendbar sind.» 
Palladin? og Loew* har udtalt den Formodning, at specielt Aspa- 
raginet er et Produkt ved Ändingsprocesserne, medens de ovrige Amid- 
legemer dannes ad proteolytisk Vei, uafhængigt af nevnte Processer. Denne 
Formodning er imidlertid lidet sandsynlig og dertil heller ikke experimentelt 
bevist. 
Hvad Æggehvideomsætningen i Plantelegemet angår, finder man også 
1 Cfr. E. Schulze, Ueb. d. Umsatz d. Eiweissstoffe in der lebenden Pflanze, Zeitschrift 
f. physiol, Chemie, Bd. XXIV, 1897, p. 70. 
E. Schulze, Chemiker-Ztg. 1897, no. 63, Separat-Abdruck p. 9. 
W. Palladin, Berichte d. deutsch. botan. Gesellschaft, Bd. 6, 1888, p- 205 og 296. 
O. Loew, Jahresbericht d. Agrikulturchemie, 1889, p. 113. 
> ow vo 
