16 C.O. E.ARBO: M.-N. KL 
mærket, dog at vere uretfærdigt —, af vore Byer rundt Kysten lige til 
Bergen maa dog Arendal ubetinget siges at staa høiest saavel i Sam- 
funds- som Almenaand. I dens gamle Patricieslægter er gode Traditioner 
blevne bevarede, og man kan ikke beskylde Arendaliterne hverken for 
Sneversynthed eller Smaalighed — der desværre ikke kan nægtes af og 
til at klabe ved de andre — derimod taler ogsaa Byens mange Legater; 
det vilde ogsaa lidet stemme med Aanden i en By med saa stærk Virk- 
somhedstrang, og som derved er kommet saameget i Rapport med det 
øvrige Europa og maa have faaet større Vyer. 
Indlandsbygderne. 
Grændsen for, hvad der kunde kaldes Indlandsbygd i Øst-Agder 
har ikke alle Steder været saa let at drage og kan maaske af og til 
synes at være faldt lidt vilkaarlig. I geografisk Henseende maatte man 
jo forlange, at Bygden ikke gik for langt ned mod Kysten, og saa man 
hen til de specielle anthropologiske Forhold, skulde den saavel i cranio- 
logiske som i andre Forhold stemme overens med de øvrige Indlands- 
bygder. Gik man ud fra disse Forhold alene, kunde f. Ex. Froland 
kanske med lige saa stor Ret henføres til Kystbygderne paa Grund af 
sine talrige Brachycephaler, men da jeg antog, at dette for en Del 
maaske var betinget i specielle Forhold (hvorom senere), har jeg alligevel 
taget Bygden med som Indlandsbygd. 
Indlandsbygderne kommer i Almindelighed ikke Kysten nærmere 
end ca. I å 2 Mil, indeholder paa nogle faa Undtagelser nær Brachy- 
cephaler gjennemsnitlig kun i et Antal af under 40 pCt. og gaa helt op 
til Amtets øverste Grændser; men af disse øverste Bygder har jeg igjen 
af forskjellige og, som jeg tror, berettigede Grunde fundet at maatte 
behandle et Par for sig, nemlig Sætersdalen og Aamlid. Hvad det 
første angaar, saa kunde det kanske været slaaet sammen med Indlands- 
bygderne forøvrigt, naar man blot saa hen til de physisk-anthropologiske 
Forhold, men da der i Virkeligheden er en skarp Folketypegrændse 
ogsaa i aandelig Henseende mellem de i samme Dalfore søndenfor 
liggende andre Indlandsbygder, har jeg fundet at burde behandle den 
særskilt. 
Med Hensyn til Aamlid gjælder omtrent det samme — vel er der 
ikke en saa skarpt udpræget Typegrændse tilstede søndenfor, men dens 
craniologiske Forhold (over 50 pCt. B.) er dog tilstrækkelig stor til at 
tilsige, at man ogsaa omhandler dette Bygdelag for sig. 
