21 
1898. No. 6. NORDMÆNDENES ANTHROPOLOGI. 
Her i Hornæs ifra Skydsstationen Daasnæs eller Faret imod Vest 
langs Daaselven gik den tidligere eneste brugbare, 4 Mil lange Vei 
over Heierne til Aaserall, indtil den nye Vei igjennem Mandalen blev 
færdig i Syttiaarene. Det var en meget daarlig Bygdevei, der 1 Mils 
Vei fra Daasnæs ved Ulleberg tog op paa Heien ad en forfærdelig brat 
Klev, «Skaaret», og med en lignende, næsten trappelignende Brathed 
forte ned til Aaseralls Kirkebygd. Ad denne Vei, over Heierne, har 
Aaserall sandsynligvis faaet sin Befolkning — derfor skiller den sig saa fra 
de sondenfor boende, og derfor er der ogsaa en saadan mærkelig Blan- 
ding af blonde (sætersdalske) og mørke (Hordnæs-) Folk og ikke det saa 
ensartede Forhold som i Sætersdalen. I Karakter og Væsen ligner 
Folket dog fortrinsvis paa Sætersdølen, men er mere foretagsomme og 
bevægelige end disse, hvorfor man ogsaa siger om Aadglen, at man 
ikke tager ham, der man sætter ham. 
I de øst for Hoveddalforet omkring det eiendommelige stjerne- 
formede Augevand liggende Bygder, /veland og Vegusdal, finder man 
lignende Forhold med mørke og blonde Folk blandede om hinanden i 
broget Forvirring. Saavel i Vegusdal, hvis Befolkning har mest til- 
fælles med Evje og Hornæs, men er mere tykfalden (50 pCt. firskaarne, 
19 pCt spædbyggede), som især i Iveland er Brachycephalerne i Over- 
vægt i Befolkningen (52,7 pCt.) og ofte ogsaa af temmelig stærk Grad, 
men alligevel blir Middelindexen mesocephal. 
Ivelandsfolkene skiller sig noget fra de andre, det er høiere og 
velvoxne Folk (firskaarne 23,6 pCt., slanke 47 pCt., spædbyggede 17,7 
pCt.), der gjør et godt og ligefremt, mere djervt Indtryk — ei uligt 
Fjeldfolk — beskyldes derfor af Byfolkene paa Grund af dette sit 
freidigere Væsen forat mangle den tilbørlige Opførsel og Levemaade. 
Deres Kvinder ere ogsaa penere og tækkeligere end ellers paa disse 
Kanter. To Folketyper ere i de 2 nævnte Bygder, kanske dog mest i 
Iveland, særdeles stærkt fremtrædende, en mere undersat, kraftig bygget 
med rundt Hoved og stort bredt Ansigt, af og til næsten mongoloid, 
uden dog at have skraatliggende Øine, og en høiere og mere slank- 
bygget med længere og smalere Ansigt og Hoved. Haarfarven forholdt 
sig omtrent ens hos begge. 
Befolkningen synes at være indkommen dels fra Torrisdalen dels 
fra Topdalen. Store Skove skilte det tidligere fra de omliggende Byg- 
der, og Forbindelsen var kun elendige Heieveie, først i de senere Aar 
har de faaet brugbar Veiforbindelse med Byen. 
I Cfr. forøvrigt Lister og Mandals Amts Anthropologi S. 30. 
