1898. No. 6. NORDM.ENDENES ANTHROPOLOGI. 25 
Heri viser ogsaa Aamlid særegne Forhold ved sine mange slanke 
Folk, hvad maaske skriver sig fra Blandinger med den slankvoxne Thele- 
marking; ligesaa udmærker Bygden sig ved det mindste Antal spæd- 
byggede i hele Amtet. 
Brystomfanget er ogsaa bedre end i Nabobygderne, og om det end 
ikke naar Sætersdalens Forhold, er der dog et Overskud (+ 0,9) over 
den halve Hoide, paa samme Tid som det maa erindres, at Befolkningen 
er forholdsvis temmelig hei. 
Militærdygtigheden staar derfor ogsaa noksaa høit (circa 53 pCt. til 
Linien), om det end ellers er noget under Indlandsbygderne i det hele. 
Aamlingen udmærker sig tillige ved sin mørkere Teint, der væsentlig 
er denne oftere omtalte graagule — «fahlgelbe» — Hudfarve, som vi ei 
saa sjelden finder i Vest-Agders indre Bygder — den er her gaaet op 
til over 28 pCt. i Hovedbygden, hvorimod den egentlig brunette Teint 
ikke er noget særdeles hyppig. 
De dlandede Wine ere ogsaa noksaa talrige, især i Hovedbygden 
(24 pCt.), hvorimod brun forekommer forholdsvis sjelden. 
Haarfarven frembyder ogsaa flere Eiendommeligheder, der synes 
at tyde paa Blanding af 2 bestemte Folketyper med oprindelig for- 
skjellig Complexion, men nu stærkt blandede i hinanden. Paa samme 
Tid, som man har et betydeligt Procentforhold af lysblonde og blonde, 
der i Lille Topdal endog gaar op til 80 pCt., har man ogsaa mange 
saavel mørk- som sorthaarede. Gjevedal Annex skiller sig i enkelte 
Henseender fra de andre Bygder, Brachycephalerne ere her talrigere 
(58 pCt.), ligesom der findes usædvanlig mange rødhaarede (over 19 pCt.) 
og færre sort- og mørkhaarede end hos de andre, er Folketypen ogsaa 
meget forskjellig maaske paa Grund af Indblanding fra Thelemarken. 
Gjevedølen er mere meddelsom, aaben og oprigtig end den mistænke- 
lige L. Topdøling. Renligheden er større, og han staar i det hele høiere 
end denne, der gjør et mindre intelligent Indtryk og endnu synes ad- 
skillig tilbageliggende. 
Forskjellen mellem Sætersdølen og Aamlingen er betydelig, og de 
have ikke været synderlig i Rapport med hinanden, endskjønt man 
nutildags træffer adskillige af de bekjendte sætersdølske «Lauskarer» paa 
Arbeide der, da Bygden endnu har store og gode Skove. Forskjellen 
ytrer sig, tiltrods for at de i meget have havt Naturforhold og Livs- 
betingelser tilfælles, foruden i Ansigtsforhold ogsaa i Teint og Blondheds- 
grad og Legemsbygning, endskjønt begge er noksaa høie Folk. 
Paa Grund af disse sine Skalleforhold maa ogsaa Aamlingen an- 
tages at frembyde aandelige Forskjelligheder fra den øvrige Indlands- 
