26 @.-©. E. ARBO, M.-N. Kl. 
befolkning, og vi har jo nævnt flere physiske og physiologiske Mærker, 
der skulle tyde paa Slægtskabsforhold med Kystbefolkningen og de 
vestagderske Brachycephaler (Ansigtsform, Pandeform, Teint og Legems- 
høider). 
Om end Aamlingen tidligere skildredes som temmeligt langt tilbage- 
liggende i flere Retninger, især i Renlighed, og raa, har der dog ikke 
været den ubændige raae Vildhed og Stridslyst hos ham som over 
Sætersdølen, ligesaalidt som Folkelivet har ytret sig der saaledes som 
hos denne, han er forsaavidt vistnok mindre interessant. Det er Folk 
med god Forstand og i flere Henseender mere paa Fremskridtets Vei, 
specielt i Renlighed, end Sætersdølen. 
Aamlingen er af et roligere og fredeligere Naturel og frembyder 
deri ligesom i sit religiøse Liv og Sædelighedsforhold flere Ligheds- 
punkter end Kystfolket og de vestligere Agdersbefolkninger og bør 
igrunden vist opfattes som en Gren af Kystfolket, der ved Omstændig- 
hedernes Magt er bleven Fjeldfolk. 
Aamlid har vistnok været tidlig befolket, men efter de archæologiske 
Fund at dømme kun forholdsvis tyndt. 
Det er det længst ind 1 Landet mod øst og fremskudte lille brachy- 
cephale Centrum, vi har i Øst-Norge, og jeg tror, man maa betragte 
det som en fra Kysten bortsprængt liden Folkerest for sig, der er bleven 
skilt fra sine derboende brachycephale Stammefrænder — hvem de 
legemlig og aandelig mest tilhører — af de efterhaanden vestover træn- 
gende dolichomesocephale Robygger eller østnorske Græner (i Holt, 
Vegarshei og Gjerestad), der har optaget det mellemliggende Parti. 
Igjennem Isolationen og fortsat Indgifte har de da vedligeholdt og 
tildels potenseret de oprindelige brachycephale Skalleforhold og andre 
somatisk-anthropologiske Forhold. 
Om hvordan dette er foregaaet, om paa fredeligt Vis eller igjennem 
fiendtlig Fortrængning eller Forskydning op til Aamlid, kan naturligvis 
ikke noget angives. Da Overgangen til Aamlid imidlertid er successiv 
uden stærkt udtalt Typegrændse, og det sydligere Sogn ved Nidelven, 
Froland, jo ogsaa har temmelig talrige Brachycephaler (46 pCt.), maa 
man vel antage det første for det rimeligste; Forholdet til de sydligere 
Naboer synes ogsaa altid at have været af fredelig og venskabelig 
Natur. 
Sandsynligvis har Indvandringsveien været langs Nidelvens Vasdrag 
og opover og langs med det store Nelaugvand; thi imod nord mod 
Thelemarken er der en saa udpræget saavel legemlig som aandelig 
Folketypegrændse, at den ikke kan være falden ad den Vei, omend 
