60 C. 0, ‘EB, ARBO; M.-N. KL 
Sætersdølernes Oprindelse og Folkeslægtskab. 
I det foregaaende er gjentagende paapeget den stærke Overgang, 
der er mellem Folketyperne allerede paa den anden Side Elven ved 
Færgestedet Guldsmedmoen, en Forskjel, som vi have set ikke ind- 
skrænker sig alene til det ydre, men ogsaa gir sig tilkjende i physisk, 
aandelig, moralsk og social Henseende. Den er saa betydelig, at den 
vel vanskelig alene kan tilskrives en Differentsiering paa Grund af Iso- 
lationen og den stærke Indavl og heller ikke Naturforholdene, men synes 
at maatte være betinget i forskjellig Oprindelse. Overalt i de lavere 
Bygder tales der med en vis Respect om Fjeldmændene, om det end 
ikke er frit for, at de skildres en Smule som Vildmænd, og kommer 
man op imellem dem selv, saa mærker man snart, at de bryde sig ikke 
stort om «Utmændene» og deres Snak, men leve som et Liv for sig 
selv — selv Moden, som er saa tilbøielig til at søge sine Forbilleder 
udover imod Europa eller Byerne, gaar her den modsatte Vei til Dalens 
inderste og vel mest ægte Bygder Hylestad og Valle. 
Vel hørte Sætersdalen til Robyggelaget, men vi ere tidligere komne 
til det Resultat, at dette ikke er et Navn, som har noget med Folkets 
Oprindelse at gjøre, men synes kun at være givet disse Egne paa Grund 
af Beliggenheden i Forhold til den øvrige Del af Amtet. 
Sproget, Bygningsskikken, Klædedragten og tildels Ornamentikken 
peger hen paa, at Sætersdølen staar Vestthelemarkingen nær, og Skalle- 
formernes Fordeling henfører dem jo til et overveiende mesocephalt lidet 
Folkecentrum, som foruden Sætersdalen indbefatter Mo og Fyrisdal i 
Thelemarken (v. S. 31); fornemmelig gjælder det Hylestad og Valle, 
som synes at danne Kjernen i dette. Forbindelsen med Fyrisdal er den 
mest almindelige, mindre omvendt. Fjeldovergangene ere lave og naar 
endog tildels ikke over Trægrændsen og tilstede saaledes fra begge 
Sider let Adkomst. Derhen forte jo ogsaa den gamle Bispevei, som 
Biskopen af Stavanger maatte reise, naar han skulde paa Visitats til 
Thelemarken; med denne Bygd foregik og foregaar der ogsaa af og til 
ægteskabelige Forbindelser og Gaardhandler, ligesom et Par Gaarde, der 
laa helt over paa Fyrisdalssiden, engang skattede til begge Bygder, 
til hvilket eiendommelige Forhold forskjellige Traditioner knytte sig. 
Disse Bygder have saaledes gjennem lange Tider staaet i venskabelig For- 
bindelse med hinanden, — man aflagde gjensidige Besøg paa hverandres 
«Skeidpladse» og «Leikvolde»; kort alt tyder paa Slægtskab og 
? 
gamle Forbindelser 1. 
I L L. Quisling, Fyresdals Præstegjelds og Presters Historie. Skien 1888. S. 16. 
an a 
