64 C. O. E. ARBO. M.-N. Kl. 
Sætersdølen er vel endnu stolt af sin gamle Dragt, og at være bleven 
«Blaamand», som Befolkningen udenfor i Dalen, anse de for en daarlig 
Handling; men Forvandlingen foregaar dog successive. Den gamle ær- 
værdige Hat af sort Filt — en Mellemting mellem Floshat og den 
napoleonske Chako — noget lavere og indeklemt paa Midten og med 
smale Bremmer, omviklet nedentil med en lang Sølvkjæde, der holdes 
sammen af et Sølvspænde foran, er allerede forsvunden og erstattet af 
en sort, blød, bredbremmet Filthat. 
C. W. Rieck bemærker noksaa komisk, at «Nutidens Sætersdøl 
drukner formelig i sine Buxer paa samme Tid, som han er ophængt i 
sin Troie». Den uhyre Buxe, i Almindelighed af mørkebrunt Vadmel, 
der er ligesaa vid oventil, som den er smal nedentil, gaar jo nemlig i 
Ryggen helt op i Nakken, under Axlerne og med Buxeklaffen (Bokse- 
lokje) foran næsten op i Halsen og hanger over Skuldrene i et Par 
korte Buxesæler af Læder. Den har en bekvem Vidde, og under Axlerne 
kan den brettes noget ned, hvorved han i Sommervarmen kan lufte 
dette store Parti. Man ser da i en triangulær Aabning paa begge Sider 
den just ikke i Almindelighed synderlig rene Skjorte. Bagtil er den 
beklædt og styrket med et stort Stykke sort Skind — den bekjendte 
saakaldte «Skindfu» eller Skindrau. Nedad smalner de til og naar ikke 
længer end til midt paa Smallæggen, hvor de ere besatte med grønne 
Baand og knappede paa Siderne, idet de lade de tykke hvide kunst- 
færdigt mønsterstrikkede Strømper tilsyne. Om Vinteren bære de 
herover et Slags hvide uldne, til Knæet gaaende Gamascher, paa Siden 
og oventil udsyede med brede, sorte Render. 
Til denne uhyre Buxe hører da en ganske liden kort Trøie (Kupte) 
af samme Stof og Farve, — noget lig den, der endnu af og til bruges 
i Hiterdal, Søvde og Bo i Thelemarken, — staaende ud fra Skuldrene 
eller Ryggen, med temmelig høi Krave, kantet med sort eller grønt Klæde. 
Bryststykket (Framblokje) er ligeledes kantet med sort eller grønt, bro- 
deret og besat med en Rad Knapper enten af Sølv, Messing eller Glas 
paa hver Side. Vesten (Brjostduk) er meget kort ligesom Trøien, saa 
Skjorten kommer tilsyne. Brystpartiet er af sort Klæde med Broderi 
og Knapper, mest af Sølv. Rygpartiet er af hvidt Vadmel. Skjorten, 
der er af Lærred (Uldskjorte synes ikke at benyttes), har vide Ærmer 
og holdes sammen i Halsen af 2 store Sølvfiligrans-Lænkeknapper og 
en Sølje af forgyldt Sølv-Filigran. 
Naar man ser Smaagutter i denne Dragt, danne de et høist for- 
nøieligt Skue, og man kommer, naar man ser dem bagfra, uvilkaarlig 
til at tænke paa en «Maurtass» paa Toben. 
