42 J. THESEN. 
M.-N. Kl. 
af kvælstof. Patienten øger derfor ogsaa kg. 1,050 eller 150 gr. pr. døgn. 
Aceton- og diacetsyreudskillelsen gaar ned til 0,96 gr. 
I forsøg no. 10 (3 dage) er kulhydratmængden i næringen mindsket 
med yderligere 100 gr. Fedtmængden er øget til 115,7 gr. og ægge- 
hviden til 200,0 gr. pr. døgn. 
Sukkerudskillelsen falder til 179 gr. pr. døgn. Det disponible antal 
kalorier i næringen er omtrent uforandret. Kvælstofudskillelsen aftager 
en smule (til 17,6 gr.), og der er en endnu større retention af kvælstof. 
Patienten tiltager dog kun kg. 0,250 eller 38 gr. pr. døgn; men hans 
fysiske kræfter og velbefindende tiltager i høi grad. Da diuresen er 
temmelig hoi (4424 ccm. pr. døgn) er det at antage, at vædske- 
udgiften i denne tid er større end indtægten, der desværre ikke er 
maalt. 
Under forsøg no. 11 (8 dage) er kostforordningen aldeles uforandret, 
men patienten har mindre appetit, og der er derfor nogen nedgang 1, 
hvad han gjennemsnitlig spiser saavel af æggehvide som fedt og kul- 
hydrater. Den mindskede appetit følges af en forværrelse i hele hans 
tilstand, saaledes at han nu med 18 gr. mindre kulhydrater i næringen 
udskiller 35 gr. mere sukker end under foregaaende forsøg. Den dis- 
ponible kalorimængde i næringen bliver kun 25,6 pr. kg. legemsvægt; 
men trods dette er der endnu en betydelig kvælstofretention, og patienten 
øger noget i vægt. 
Under forsøg no. 12 (3 dage) træder den indtrufne forværrelse end 
skarpere frem. Kulhydratmængden i næringen er her indskrænket til 
93,1 gr., og fedtmængden samt delvis æggehviden er oget forholdsvis, 
saaledes at næringens kaloriværdi er omtrent uforandret; men sukkerud- 
skillelsen er voxet voldsomt. Nu er der med 93,1 gr. kulhydrater 1 
næringen 235,7 gr. sukker i urinen (mod 223,7 og 214,6 i forrige forsøg), 
og næringens disponible kaloriværdi bliver derfor reduceret til 21,2 
pr. kg. legemsvægt. Der er derfor nu heller ikke længer balance i 
kvælstofvexelen, idet der optages 33,7 gr. i næringen og udskilles 
34,9 gr. i urinen. Patienten aftager ogsaa noget i vægt. 
Her er for første gang sukkerudskillelsen noget større end kulhydrat- 
mængden 1 næringen. 
Forsøg no. 13 (5 dage). For om mulig at retablere balance i stof- 
vexelen indskrænkes her kulhydraterne end yderligere (til 26,8 gr.), og 
fedtmængden øges noget (til 151,1 gr.) medeus æggehvidemængden af- 
tager noget paa grund af patientens mindre appetit, og værdien af den 
tilførte næring bliver ikke mere end 1981 kalorier; da sukkerudskillelsen 
kun aftager til 144,8 gr., bliver den disponible kaloriværdi kun 23,8 
