64 J. THESEN. M.-N. Kl. 
svare til mængden af tilført æggehvide i almindelig blandet kost under 
vore forhold. 
Forsøgene no. 5 og 6 er udførte, medens patienten var reconvalescent. 
Under no. 5 indskrænkes kulhydratmængden fra 239 gr. første døgn til 
78 gr. sidste døgn. Næringens kvælstofmængde varierer mellem 11,6 
og 15,6 gr., fedtmængden er mellem 130 og 162,5 gr. og næringens 
kaloriantal — urinsukkeret 1793 til 2458. Men selv med denne lille 
næringsmængde holder patienten fuldstændig balance, idet der i de sex 
dage optages 85,4 gr. N. og udskilles i urinen 77,1 gr. 
I forsøg no. 6, hvor næringen er rigeligere!, idet kvælstofmængden 
er 20,0—25,3 gr. og næringens samlede kaloriværdi — urinsukkeret 
4838—5108, synker kvælstofudskillelsen til 11,8 gr. pr. døgn, og der op- 
træder som hos en almindelig reconvalescent en betydelig kvælstof- 
retention. 
Patienten no. 3 (tabel 3) er en gammel kone i det terminale stadium 
af diabetes. Hos hende er desværre ikke den tilførte næring veiet og 
legemsvægten heller ikke kontrolleret, men de relativt lave kvælstof- 
mængder i urinen, selv paa en meget æggehviderig næring, lader for- 
mode, at ogsaa hos hende kvælstofskiftet har været normalt og har 
holdt sig normalt lige til døden. 
Saavidt man kan slutte af urinanalyserne, uden at næringsværdien 
er kontrolleret, synes kvælstofskiftet at være normalt hos endnu 3 af 
patienterne, nemlig no. 5 (stud, med. S. med en let glykosuri paa al- 
koholisk basis), no.6 (0. S., gaardbruger, med urinsyrerig urin) og no. 7 
(N. C., kone, 62 aar gml., med stensmerter). 
Fuldstændig normalt er ogsaa kvælstofskiftet hos pat. no. 8, Bryhn, 
under den første del af forsøgsrækkerne. 
Under forsøg no 8 er patientens næring meget kulhydratrig (383,6 
gr. pr. døgn) og indeholder temmelig lidet æggehvide (124,1 gr. pr. døgn) 
og fedt (83,9 gr. pr. døgn). Sukkerudskillelsen er meget stor (282 gr. pr. 
døgn), saaledes at næringens kaloriværdi — urinsukkeret kun bliver 28,2 
pr. kg. legemsvægt; men selv med dette lille kaloriantal holder patien- 
ten næsten kvælstofbalance, idet der kun udskilles 2 gr. mere kvælstof 
i urinen, end næringen indeholder. 
I næste forsøg (no. 9) er næringens æggehvide- og fedtmængde 
øget og kulhydraterne mindsket; sukkerudskillelsen i urinen gaar derfor 
noget ned, og næringens kaloriværdi — urinsukkeret stiger til 35,4 gr. 
pr. kg. legemsvægt. Og med denne næring greier patienten sig ud- 
1 Forsøgets 3die døgn, hvor der optraadte feber, sættes her ud af betragtning. 
ily 
mid 
