7O J. THESEN. 
M.-N. KI. 
fastedøgn, idet han her udskiller betydelig mere kvælstof pr. kg. legems- 
vægt end den Pettenkofer-Voitske patient i det foran anførte forsøg. 
Men under forsøgsrækken aftager kvælstofanomalien som tidligere an- 
ført, og dette sees ogsaa tydelig paa stofvexelen de to sidste døgn med 
æggehvidefaste; da udskilles der nemlig omtrent den samme mængde 
kvælstof pr. kg. legemsvægt som i Voit-Pettenkofers forsøg. 
Der findes i literaturen nævnt et lignende tilfælde, beskrevet af 
Wegeli 1, observeret paa Külzes klinik i Marburg. Patienten var et 
11 aars barn, der veiede 35,48 kg. og observeredes i 47 dage. I 33 
døgn tiltog det 1,79 kg. i vægt samtidig med, at der hver dag ud- 
skiltes mere kvælstof, end næringen indeholdt. Forfatteren nævner dette 
forhold, men vier det ikke nogen nærmere omtale. Hans tabeller er 
imidlertid meget nøiagtige, og det sees af dem, at næringen i disse 33 
døgn tilsammen har indeholdt 543,5 gr. kvælstof, medens der i urinen 
var 598,5 gr. og i fæces 48,2 gr. (For to døgn mangler bestemmelser 
af fæces). 
Til at forklare de nærmere details ved forsøget anføres her i tabel 
no. 9 et uddrag af hans tabel for 9 døgns vedkommende. Kaloribereg- 
ningen af næringen er udført af mig, de øvrige tal er uforandrede efter 
Wegelis tabel XIX. Forholdene udenfor de her anførte 9 døgn var al- 
deles de samme som i det her anførte afsnit. 
Som det vil sees, er næringen altid meget rigelig. I den her anførte 
periode varierer kaloriværdien af næringen — urinsukkeret og den ægge- 
hvide og det fedt, der er udskilt gjennem fæces, fra 50,2—67,9 pr. kg. 
legemsvægt, og næringens kvælstof varierer mellem 17,56 og 20,41 gr. 
pr. døgn. 
Dette er altsaa en næring, der er fuldt tilstrækkelig. Der er ingen 
paafaldende stor diurese (den varierer mellem 1500—2000), og i de 6 
første døgn udskilles der ikke kvantitativt bestembare sukkermængder, 
og dog omsættes daglig mere kvælstof end det optagne. Dette maa 
være et pathologisk æggehvidehenfald. Og aldeles som i de af mig ob- 
serverede tilfælde lader heller ikke her kvælstofbalancen sig forbedre 
ved at øge æggehviden i næringen. Med 18,66 gr. kvælstof i næringen 
udskilles saaledes den 22de forsøgsdag 21,961 gr., medens der den 14de 
forsøgsdag med 15,668 gr. kvælstof i næringen udskilles 17,253 gr. 
Derimod sees det af den samlede tabel, at forholdet bedres under 
forsøget. Fra 3die til 7de forsøgsdøgn udskilles saaledes 20,56 gr. mere 
kvælstof, end der optages; 29de til 33te døgn udskilles kun 8,9 gr. mere. 
1 G, Wegeli: Casuistische Beiträge zur Kenntniss des Diabetes im Kindesalter. Arch, 
f. Kinderheilkunde. Bd. 19. 1896, pag. 1 flg. 
