74 J. THESEN. M.-N. KI. 
(kaloriværdien — urinsukkeret er omtrent 70—8o pr. kg. legemsvægt), 
kommer der ingen vægtforøgelse. Vægten holder sig tvertimod meget 
konstant og varierer kun lidet frem og tilbage de enkelte døgn. 
Dette lader sig forklare paa to maader. Enten maa der her være 
en forstyrrelse i nyttiggjørelsen ogsaa af det optagne fedt, eller ogsaa 
maa absorptionen fra tarmen ikke have været fuldt normal. 
Den første antagelse er lidet rimelig, da den vilde savne sidestykke 
i alle andre undersogelser. Ligesaalidt tidligere forskere som jeg selv 
har gjort observationer, der tyder paa nogen anomali i fedtomsætningen 
hos diabetikere. 
Det ligger derfor nærmest at antage, at absorptionen fra tarmen ikke 
har været saa fuldstændig som under normale forhold, og at saaledes 
den næringsmængde, der har staaet til organismens disposition, ikke har 
været saa stor som de anførte kalorital skulde lade antage. Dette er 
saa meget rimeligere, som der jo her er tale om en diabetiker paa et 
meget fremskredet stadium af sygdommen, hvor hele organismens vitalitet 
er svekket. Der er desuden næsten i en uge optraadt diarrhoe. 
Men skal man antage nogen nedsat absorption, maa man antage, 
at denne er nedsat for saavel æggehvidens som fedtets vedkommende. 
«Men hvis æggehvideabsorptionen har været ufuldstændig, maa der være 
omsat mere kvælstof, end der er optaget, og forholdet bliver her som i 
det foregaaende tilfælde: patienten mister æggehvide, men tabet skjules 
ved afsætning af fedt. Hvis denne opfatning er rigtig, behøver ogsaa 
den hypothetiske nedsættelse i absorption at være mindre end ved alle 
andre forklaringer, idet der da maa absorberes fedt ikke alene til at 
dække forbrændingen, men ogsaa til at dække vægttabet ved omsæt- 
ningen af æggehvide. 
Patienten blev efter denne sammenhængende forsøgsrække fremdeles 
under observation lige til sin død, 3 maaneder senere, og i hele denne 
tid synes tilstanden at have holdt sig temmelig uforandret. Vægten 
holdt han idetmindste fuldstændig konstant. (Vægten post mortem er 
0,8 kg. mindre end ved indkomsten). Og af spiselisterne, der førtes den 
hele tid, fremgaar, at hans appetit vistnok af og til var noget lunefuld, 
men at den som regel har været glubende. Analyser udførtes kun i 
et par kortere perioder (forsøgene no. 42, 43, 44 Og 45), og under de 
tre første af disse synes ogsaa stofvexelsforholdene at være temmelig 
uforandrede. Under det 4de forsøg, der omfatter de 3 sidste døgn af 
hans liv, spiser han meget lidet, og udskillelsen saavel af sukker som 
kvælstof er betydelig aftaget. 
