1898. No. 10. STUDIER OVER SUKKERSYGE. 79 
mening udtale om. Lignende lave tal optræder pludselig enkelte dage 
under forsøg no. 39 og 40, uden at være ledsaget af hverken diarrhoe eller 
noget andet klinisk symptom. Heller ikke til mængden af totalkvælstof 
kan den procentvise mængde af urinstof sees at staa i noget forhold. Et 
døgn (forsøg no. 37) er saaledes totalkvælstoffet 12,6 gr. og urinstof- 
kvælstoffet 6,6 gr. = 55,5 %. En anden dag (forsøg no. 40) er total- 
kvælstoffet 22,4 gr. og urinstofkvælstoffet 12,5 gr. = 55,6%. Et døgn 
(forsøg no. 36) er totalkvælstoffet 32,5 gr. og urinstofkvælstoffet 28,1 
gr. = 86,5 %, et andet døgn (forsøg no. 42) er totalkvælstoffet 14,8 gr. 
og urinstofkvælstoffet 12,8 gr. = 86,5 9. 
Under de tre sidste døgn af patientens liv, altsaa umiddelbart før 
og under coma, varierede urinstoffet mellem 75—74 0 af totalkvælstoffet. 
Der var her vistnok en betydelig nedsættelse, men dog meget mindre, 
end hvad der var fundet 1 flere dage i rad flere maaneder før døden 
(se forsøg no. 37). Nedsættelsen af urinstoffet kan saaledes ikke staa i 
noget direkte forhold til comaets optræden. 
Nedsættelsen af den procentvise mængde urinstof er ikke bundet til 
optræden af diacetsyre. I casus no. 10, det paa diakonhjemmet behand- 
lede tilfælde, gav urinen næsten stadig Gerhardts reaktion; men pro- 
centen af urinstofkvælstof var dog altid normal. 
I alle de tilfælde, hvor der har været en procentvis formindskelse af 
urinstofkveelstoffet, har der været en procentvis forøgelse af ammoniak- 
kvælstoffet i urinen. Endog 27% af totalkvælstoffet har været udskilt 
i form af ammoniak (forsøg no. 37). Og 15—20 procent ammoniak- 
kvælstof er ikke sjelden, hverken i mine tabeller eller i Bodtkers.1 Da 
disse uriner jo som regel har været meget kvælstofrige, er det ikke 
alene den procentiske mængde ammoniak, der er forøget, men ogsaa 
absolut er der fundet meget store udskillelser af ammoniakkvælstof. 
3,5 —4,0 gr. kvælstof som NH; har jeg saaledes oftere observeret. Haller- 
vorden?, Wolpe? og Stadelmann* har dog fundet endnu betydelig større 
ammoniakmængder (indtil over 6,0 gr.). 
Men allerede Hallervorden har, som i indledningen nævnt, udtalt, 
at han ikke finder nogen sammenhæng mellem sygdomsgraden og am- 
moniakudskillelsen, og deri er jeg fuldstændig enig. Forøgelsen af am- 
moniakmængden er, som det sees af tabellerne, altid ledsaget af en for- 
mindskelse af urinstofkvælstoffet, og som foran omtalt har jeg ikke 
Bødtker, 1. c. 
Hallervorden, 1. c. 
Wolpe, 1. c. 
Stadelmann, 1. c, 
B ww NN — 
