80 J. THESEN. M.-N. KI. 
kunnet finde noget direkte forhold mellem denne formindskelse og syg- 
domsbilledet forgvrigt. Forogelsen af ammoniaken optræder ligesaa 
uregelmæssig og tilsyneladende tilfældig som formindskelsen af urinstof- 
kvælstoffet. 
En formindskelse af den procentvise mængde urinstof synes altid at 
følges af en forøgelse af ammoniakmængden; men denne forøgelse er 
ikke saa stor, at den tilsvarer formindskelsen af urinstoffet. Adderer man 
urinstofkvælstof, ammoniakkvælstof og urinsyrekvælstof, bliver der under 
disse forhold altid en rest, der er betydelig større end i en normal urin. 
Denne rest kan under enkelte forhold stige til næsten 20/0 af totalkvæl- 
stoffet. I 
Den mindste del af denne rest synes at være alloxurlegemer; idet- 
mindste fældes kun en liden del med alkalisk sølvoxyd og lader sig 
bestemme med Amsteins methode? (se forsøg no. 36 og no. 37). 
Hvad urinsyren angaar, saa viser ogsaa mine analyser, at Hoppe- 
Seyler? har ret, naar han siger, at urinsyrens forekomst ved diabetes 
ikke frembyder noget abnormt forhold. Kun i et af de omtalte tilfælde 
er der ved en analyse fundet forøgede mængder urinsyre (casus no. 6), 
og der synes tydelig diabetesen at optræde hos en artritiker. 
For at søge at finde, hvoraf den ovenfor omtalte betydelige kvæl- 
stofrest bestaar, har jeg foretaget forskjellige undersøgelser af saadan 
urin, hvori urinstoffet er procentvis meget formindsket, uden at det er 
lykkedes mig at isolere eller karakterisere nogen kemisk forbindelse, der 
kan antages at danne den. 
Følgende forsøg synes dog at tyde paa, at der muligvis under disse 
forhold optræder flygtige aminer i urinen, og at disse ialfald delvis dan- 
ner denne kvælstofrest: 
Urinen destilleredes med natronlud. Destillatet, der indeholdt meget 
ammoniak, tilsattes atter noget natronlud og redestilleredes. Den første 
del af destillatet opfangedes ikke; den lugtede stærkt af ammoniak, me- 
dens den følgende havde en meget stærk ubehagelig aminlignende lugt, 
dog tydelig tilblandet med ammoniak. Denne del af destillatet stilledes 
i ugevis i en exsiccator over svovlsyre. Derpaa tilsattes atter natronlud, 
og der destilleredes. Atter bortsloges den første del af destillatet, der 
tydelig lugtede ammoniak, medens den øvrige aminlugtende del af de- 
stillatet tilsattes med platinklorid. Der dannedes et rigeligt krystallinsk 
bundfald. Dette omkrystalliseredes af kogende vand og viste sig ved 
! Bødtker (1. c., pag. 44) fandt i et tilfælde 15,90/9 af kvælstoffet som rest. 
2 Am stein, |. c. 
3 Hoppe-Seyler, 1. c. 
