igiO. No. 6. DE MØRKE MAANEDERS INDFLYDELSE PAA BLODET. 29 



differensernc kan stige, iiden at tbrsogene dcrtbr kan tillægges særlige 

 feil, der skulde gjøre dem forkastelige — og dette kun beroende paa de 

 to allerede nævnte feilkilder! Hvorledes kan man da stole paa en enkelt 

 gangs tælling og av en liden differens slutte noget til blodets eventuelle 

 gehalt paa rode blodlegemer? 



Rkinert |cfr. 1. c, side 55 og 60) fandt //' = 0,57013 "o ved tælling 

 av 1655,2 blodlegemer (1. c, s. 55) som udtryk ved feilen ved tællingen selv; 



reduceret efter 5000 talte blodlegemer blir //' = 0,57013 1/ — ^~''- 



jj ^ooo 



1/ 



r 5000 



^ 0,39659 <• „. For begge feilkilders vedkommende blir saaledes //' = 

 0,69659, hvad der omtrentlig falder sammen med mit resultat \IV ^= 

 0,741939'%). Abbe fandt ad deduktiv vei ^F ^ 0,954 "0. 



- = o,j «'o. 



Feilen ved hlandingeiix e>isar(ef/ied (\ndev han at være !!' — 0,56647 '' "^ 



Feilen ved jj avmaaliugoi av den mcrngde blandingsvædskc, der an- 

 bringes paa tællekammeret, har Reinert beregnet til IV = + 1,3557 " 

 (1. c, s. 57 — 60). Det er dog meget t\ilsomt, om man kan lade denne værdi 

 gjelde som norm ; forsegene synes at være altfor faa — ialt kun 1 1 saa- 

 danne — , og alle udfort med patologisk blod. At der av samme pipette 

 tåges op til 5 prover efter hverandre, vil antagelig medfare en større feil 

 i blandingens ensartethed end tidligere beregnet efter kun én gangs av- 

 maaling: i forseg 2 (I. c, s. 57) faaes ogsaa en maksimumdiflerens av 183 

 blodlegemer, der i fortynding ''200 og talt i 400 kvadrater vil udgjore en 

 maksimumdififerens av 366000 blodlegemer, der i dette chlorotiske blod 

 vil udgjøre op til 10 "/'i, av det samlede blodlegemeantal — 3746000! 



lindmer tvilsom blir vel Reinert's beregning av feilen ved ^J blodets 

 opsugning og aviiiaaling i pipetten. Man beregner denne sammen med 

 den feilprocent, som de forskjellige dage og dagstider bevirker i blod- 

 legemeantallet, og benytter hertil som én talrække middeltallene av en hel 

 uges blodtællinger, foretaget til forskjellige dagstider. Han faar den feil, 

 der beror i disse momenter, kun til at udgjore ± 0,6168 ° (1- c-> s. 61)— ! ; 

 men her maa dog saa mange andre faktorer end netop de allerede nævnte 

 spille ind med, at det er \el umuligt at opstille disse tal som helt kom- 

 mensurable størrelser; man kan derfor ikke betragte de fundne avvigelser 

 blot som metodens tilfældige feil i disse tilfælde ; naar vi senere kommer 

 til variationerne i blodlegemeantallet paa forskjellige dagstider og fra dag 



