6o w. GRIMSGAARD. M.-N. Kl. 



ballonopstigning skal i saa henseende efter Raymond og Portier danne 

 en undtagelse fra denne regel. De store dagsvariationer i tabellen no. 21 

 sees ikke at staa i noget paaviseligt bestemt forhold til barometertrykket, 

 idet der indtræder en stigning av hæmoglobingehalten saavel efter en 

 forøgelse av barometertrykket (B) som efter et fald av samme som hos C. 

 Det omvendte finder sted hos D og A, hvor en stigning av lufttrykket har 

 fald av hæmoglobinmængden tilfølge. 



Hæmoglobinets forhold til blodlegemeantallet har været gjenstand for 

 flere forskeres undersøgelser, men ogsaa her gjer der sig vidt forskjellige 

 meninger gjeldende. Medens Welcher og Hayem opfatter forholdet at 

 være saa konstant, at de lægger antallet av rode blodlegemer til grund 

 for sin beregning av hæmoglobingehalten, vil andre derimod helt benegte 

 tilstedeværelsen av et saadant gjensidigt forhold (Stierlin). La.-\che synes 

 at indtage en mellemstilling, idet han vistnok hævder som middel et kon- 

 stant forhold og faar værdien av hvert blodlegemes hæmoglobinmængde 

 ens hos mand og kvinde, medens han dog samtidig giver rum for store 

 xariationer selv hos friske individer: hos mænd kan den nævnte værdi 

 variere fra 0,89 — 1,10 og hos kvinder fra 0,85 — 1,08! 



Denne størrelse — rt blodlegemes hæmoglobingehalt — har jeg for 

 kortheds skyld kaldt -^xieit glohiiUriv værdi«, og jeg vil derfor i det føl- 

 gende betegne den med -»gl. v.«-. 



Otto har hævdet det samme som Laache, idet han sammenligner 



forholdstallet mellcm blodlegemerne hos mænd og kvinder = 



V4 584 700 



i.ogoj med forholdstallet mellem de respektive hæmoglobinmængder 



( ^ 1,091). Jeg har udregnet den midlere gl. v. for 25 mænd 



hos Otto at være = 0,998 og hos 25 kvinder = 0,987 med variationer 

 hos de første fra 0,97 — 1,02 og hos kvinder fra 0,91 — 1,02, langt rin- 

 gere forskjel end hos Laache, der dog antyder som mulig grund for sine 

 avvigelser, at endel av forsøgspersonerne har været »noget anæmiske«. 



Uoverensstemmelsen i dette forhold viser ogsaa blandt andre forsøgs- 

 rækker Reinert's dagskurve, hvor maksimum for hæmoglobingehalten falder 

 paa kl. 4 eftermiddag, medens for blodlegemeantallet kl. 2. I tabellen no. 

 10 sees ligeledes den største differens av hæmoglobingehalten at være 

 ^h\-, = 2,02 gr. hb. (Sahli 14,4 ",'0), samtidig som blodlegemeantallet viser 



