igiO. No. 6. DE MØRKE MAANEDERS IXDFLYDELSE PAA BLODET. 75 



Som udtryk tor denne forogelse av det samlede stofskitte liar man 

 studeret COyudskillclseii, der under lysets |)an\ irkning øges i mængde; 

 varmen har her en befordrende indflydelse; seende dyr viser større tal; 

 gult lys skulde virke kraftigst; Fatigati og Moleschott tandt derimod 

 livligere udskillclse i violet lys, hvad der vei stemmer overens med vor 

 nuværende \ iden om det farvede lys's fysiologiske virkning, - Fubini og 

 Spoletta konstaterede, at dyrene viste en ren individuel forskjel ligeover- 

 for farvet lys. 



Sitrstofuptagflsfii er oget i lyset. 



Aarsageu til den nys nævnte lysets virkning har man \illet søge i 

 den bcvægelse, dyret er i \ed en kontinuerlig irritation av de centripetale 

 nerver, hvad dog andre igjen har sogt niodbe\ist ved eksperimentel over- 

 skjæring a\- rygmarven. 



Andre har sat forholdet i forbindelse med en irrilotinii av irti>ia med 

 en derav betinget reflektorisk indvirkiiing dels paa muskler, dels paa hud 

 og dels direkte paa hjernen; retina bli\er a\- enkelte igjen betragtet som 

 stillet under samme forhold som huden. 



Lj'sstraalernes kemiske virkning — forst erkjendt a\ K. W. Scheele 

 1773 — skulde særlig komme til ytring gjennem huden; irritationen av 

 epitelcellerne skulde saa end\idere formidle irritationen av det perifere 

 nervesystem og derig^jennem oge vævsaandedrættet og stotvekslen ; man 

 maa her strengt skjelne mellem varme- og lysstraaler (den rode og gule 

 del av spektret), der liden eller ingen virkning skal have, og de kemiske 

 straaler (den blaa og violette del). Man har villet paastaa, at disse sidste 

 straaler absorberes særlig i de ovre luftlag og i sterkere grad, jo længere 

 vei gjennem atmosfæren lysstraalcrne har at gjennemløbc; ved solens for- 

 holdsvis mindre hoide over horizonten i lystiden ved vore breddegrader 

 kunde dette muligens be\irke, at en relativ mindsket mængde av disse 

 naar jorden, og i mørketiden ved solens synken under horizonten vil en 

 delvis mangel paa disse sterkt virkende straaler være folgen ; noget, der i 

 lystiden skulde forbedre forholdet i saa henseende, var, at de ultraviolette 

 straaler i rigeligere mon kastes tilbage fra sne- og is-flader, hvorfor ogsaa 

 »solbrændthed<- iagttages i sterkere grad hos polarreisende og gletscher- 

 bestigere; det er særlig underansigtet, der er mest udsat for de straaler, 

 der reflekteres fra neden av ; jeg har her kun villet antyde et saadant 

 forhold, der, hvis det er tilstede, uden tvil \ilcle ha\e betydning for niorkc- 

 tidens indflydelse paa blodet. 



Hudens piginentering skulde være en reaktion mod lysets indvirkning 

 paa den ; de rode blodlegemer skulde delvis destrueres og det frigjorte 



