HARBITZ OG GRøXDAHL. M.-N. Kl. 



i 1877 (om aktinomykose i kjævesvulster hos kvæg), hvorefter snart fulgte 

 kasuistiske bidrag av J. Israel 1878 om lignende fund hos mennesker; ved 

 E. Ponfick's og J. Israel's to store monografier (utgit 1882 og 1885) 

 blev snart fastslaat identiteten mellem kvæg- og menneskeaktinomykosen, 

 svgdommens utviklingsgang i dens store træk, dens utgangspunkter og 

 patologisk-anatomiske eiendommeliglieter samt de morfologiske kriterier 

 paa de karakteristiske actinomyces-korn. 



Siden den tid er der dels arbeidet med at studere sygdommen grundig 

 klinisk og patologisk-anatomisk, dels med at studere soppen, actinom^xes 

 hominis, morfologisk, i kulturer og ved podninger paa dyr. De to ældste 

 arbeider, som især omhandler det sidstnævnte punkt — og i aktinomykose- 

 litteraturen synes det ofte at være saa, at to større arbeider utkommer 

 samtidig — er Boström's bekjendte arbeide av 1890 samt M. Wolff's og 

 J. Israel's ogsaa ganske vigtige arbeide i 1891. Det som disse arbeider 

 især dreiet sig om, var identiteten av aktinomykosen hos mennesker og 

 dyr, samt den eventuelle overforelse fra dyr til mennesker (den ældre an- 

 skuelse), dernæst utseendet og virulensen av de fra aktinomykotiske be- 

 tændelser hos dvr og mennesker rendyrkede arter samt spersmaalet om 

 disse arters identitet. Det er navnlig med disse sidstnævnte sporsmaal at 

 en del nyere arbeider har beskjæftiget sig (Mertens, J. H. Wright, Shiota, 

 Ravaut et PiNOv), idet bl. a. ogsaa den mening har været hævdet, at 

 man her har med virkelig forskjellige arter at gjøre. Betydningen av at 

 vinde klarhet paa dette punkt tor være indlysende; anskuelserne om infek- 

 tionsmaaterne hænger jo paa det noieste sammen hermed. 



Man vil forøvrig bemerke likheten med retningen i den moderne 

 tuberkuloseforkning, som ogsaa for en stor del netop har dreiet sig om 

 hvorvidt der er forskjellige arter av tuberkelbaciller, om disse gaar over 

 i hinanden, om infektion kan ske fra dyr (kvæg) til mennesker eller ikke. 



I den allersidste tid har studiet av actinomyces-arterne ogsaa gjældt 

 slegtskapet med andre patogene mikrober, som morfologisk har vist en 

 del likhetspunkter med actinomyces, og som likeledes kan volde sygdomme 

 hos mennesker, saaledes streptothrix- og sporothrix-arter, som efter forskjellige 

 njere undersøkelser (om agglutination) synes at staa actinomyces-arterne 

 meget nær. 



I Norge — likesom i de skandinaviske land overhodet — har ikke 

 aktinomj'kosen været synderlig studert, at demme efter publikationernes 

 art og antal. Den forste kasus av aktinomykose som blev observert i 

 Norge, er meddelt av Conradi (1887) og A. Holst (1889); det dreiet 

 sig om en 9' '2 aar gammel gut, som fik en flegmone i brystvæggen, og hos 

 hvem der ved Obduktionen fandtes abscesser i hoire lunge samt i leveren 



