igiO. No. 7. AKTINOMYKOSEN. 23 



Men heldigvis horer dog disse eventualiteter til undtagelserne; hoved- 

 massen helbredes efter kortere eller længere tid. Schl.^nge refererer de 

 ved V. Bergmann's klinik indtrufne ca. 120 — 130 tilfælde av aktinomykose; 

 herav var ca. 100 lokaliserte til hode og hals. Samtlige tilfælde paa 

 halsen (35I, i underkjæveregionen (47), paa kindet helbrededes, ofte spon- 

 tant. Noget værre stillet prognosen sig ved tilfælde i overkjæveregionen. 



HiciNZELMAN.x refererer resultaterne fra v. Bruns's klinik, — ialt 56 til- 

 fælde. Av 39 tilfælde av cervico-faciale aktinomykoser hvorom be- 

 sked erholdtes, blev 35 tilfælde helbredet, 3 uhelbredet eller dede (2), 

 I usikkert resultat. De to dødsfald indtraf begge ved lokalisation til over- 

 kjæveregionen (av 7 tilfælde i denne region). Hovedmassen av hans til- 

 fælde var lokalisert i regio subma.xillaris og paa halsen. 



v. Baracz's samrnenstilling omfatter 52 tilfælde av aktinomykoser i 

 hoved og paa halsen, — derav paa kindet opad over overkjæven 4, paa 

 kindet 6, paa kindet nedad og over underkjæven 30 tilfælde, de andre 

 paa halsen, ved larynx, etc. 



Herav helbrededes ogsaa hovedmassen. 



Shiota's arbeide omfatter 34 tilfælde av cervico-faciale aktinom3'koser. 

 Herav dode en ved fortsat betændelse over paa basis cerebri, to av inter- 

 kurrente sygdomme; om to forelaa intet sikkert oplyst om resultatet. 



Infektionsveiow kommer vi dernæst til, — et av de vanskeligste, mest 

 tvilsomme og usikre avsnit inden hele læren om aktinomykosen, idet uenig- 

 heten om invasionsstcdct her er mere brændende end nogensinde for. To 

 eller om man vil 3 muligheter er her tænkelige. 



For det første kunde Infektionen i ansigtet og paa halsen ske direkte 

 gjennein huden. Det er naturligvis saa, at huden leilighetsvis kan infi- 

 ceres og saaledes ogsaa i ansigtet og paa halsen; men denne infektions- 

 maate er sjelden, som al erfaring viser, og kan ikke tjene som forklaring 

 paa de særdeles hyppige aktinomykoser i denne region. Infektionen sker, 

 maa man anta, fra munden og svelget av, men her enten fortrinsvis 

 gjennem slinihinden eller fortrinsvis gjennem tænderne, og det er om 

 hyppigheten av den ene eller den anden av disse to infektionsveier at 

 striden staar. 



Infektion direkte gjennem slimhinden i mund eller svelg 

 .synes for tiden at være den infektionsmaate for hvilken der kan anføres 

 de bedste argumenter. Herfor taler for det forste forekomsten av iso- 

 lerte infiltrater eller abscesser langt borte fra tænderne og uten paaviselig 

 sammenhæng med dem (f. eks. ved aragtige strenger). Ganske vist er det 

 saa, at man maa forutsætte at actinomyces kan foreta og virkelig foretar 

 længere vandringer i vævet, før en lokal affektion utvikler sig; men 



