igiO. No. 7. AKTINOMYKOSEN. 25 



I samme retning taler ogsaa hyppigheten av aktinoniykose hos kvæg, som 

 dog gjennemgaaende har sunde — ikke kariöse — tænder — , og om- 

 \-endt ser man, at aktinoniykose ikke forekommer hos dyr som har niegen 

 caries. 



Endehg anfures gjerne som et vegtigt argument i samme retning 

 at man hos mennesker meget sjelden ser en central kjæveaktinomykose, 

 hvad man dog skulde vente var tilfældet hvis Infektionen virkelig trængte 

 ind gjennem tænderne og disses rotkanal; tilfælde herav er nok beskrevne 

 — af v. Bruns, Jaehn og fl., — men de er meget sjeldne. Derimot er 

 det ikke sjelden at se ben angrepet av den aktinomykotiske betændelse, 

 f. eks. baade over- og underkjæven ; men dette er tj-deligvis en sekundær 

 affektion, en fortsættelse av betændelsen fra blotdelene over paa benet 

 med sekundær usuration av dette. 



De særegne lokalisationer — saaledes i tungen primært, eller i 

 spylkjertlerne med deres utforselsganger — tyder ogsaa paa at primære akti- 

 nomykoser i mundhulen ialfald i en del tilfælde kan ha et andet atrium 

 end netop tænderne. 



SoDERLUND har især fæstet sig ved den primære Infektion gjennem spyf- 

 kjertlcntcs utforselsganger som en hyppig indgangsport for aktinomykoser. 

 Han har ogsaa nylig beskrevet to tilfælde herav, nemlig hos en 65 aar gml. 

 kvinde forekomst av en valnottstor aktinomykotisk knute i gland, sublingual, 

 og hos en 10 aar gml. gut forekomst av en valnottstor knute i gland, 

 subma.xill. I forstnævnte tilfælde fandt han desuten i utforselskanalen for 

 kjertelen et stykke av et aks, antagelig av havre, gjennemvokset av actino- 

 myces og formodentlig utgangspunktet for den aktinomykotiske betændelse. 



Andre har gjort lignende fund (f eks. Schlange) av primær aktino- 

 mykose i duct, stenon.; Jaehn beskriver ogsaa et par tilfælde og W. 

 MfJLLER's oversigt (i Orth's festskrift) over samme emne viser at denne 

 infektionsmaade ikke er sjelden. I vor kasus no. XXXV forelaa maaske 

 ogsaa en primær Infektion av gland, submaxillaris. 



Enten sker da Infektionen direkte gjennem utforselskanalerne eller 

 ved siden av dem for senere at gripe over paa spytkjertlerne eller igjen- 

 nem slimhinden for at trænge direkte ind i f eks. parotis, gland, sublin- 

 gual, etc. I det hele tat er det jo saa, at de aktinomykotiske abscesser 

 meget ofte sitter i regionen i og over spytkjertlerne, f. eks. i regio paro- 

 tidea eller parot.-masseter., hvad der ogsaa kunde tale for en primær In- 

 fektion ad denne vei. Naar paa den anden side P.\rtsch hævder at alle 

 tilfælde av aktinomykose i nærheten av duct, stenon. eller parotis skyldes 

 en primær Infektion av parotis eller dens utferselsgang (NB. naar der 

 mangler kariese tænder eller strengformete ardannelser fra saadanne), er dette 



