26 HARBITZ OG GRøNDAHL. M.-N. Kl. 



vistnok ganske overdrevet; det ligger i sakens natur at abscesser i kindet 

 eller længer baktil ofte vil gripe over paa parotis. I et utviklet stadium 

 av betændelsen hvor saa er skedd, vil man forøvrig aldrig kunne si med 

 sikkerhet hvor betændelsen er begyndt eller Infektionen er skedd. 



En infektionsvei som man i den senere tid har fæstet sig ved, er 

 faaregangeiw. Det har nemlig lykkes i visse tilfælde her at paavise runde 

 konglomerater av sop. Ved dyrkninger har det lykkes at faa vekst av en 

 aerob actinomyces-art. Om disse aktinomyceter er patogene og er iden- 

 tiske eller nær beslegtede med de i suppurative lidelser forefundne, er imid- 

 lertid ikke bragt paa det rene. 



I forbindelse hermed kan det ogsaa nævnes at Xasmydlowski fra et 

 ulcus serpens paa cornea rendyrket en aerob angivelig actinom3'ces-art. 



Et sted hvor man a priori skulde vente at Invasionen ofte fandt sted, 

 var tonsillerne. Erfaringen viser dog at der overmaade sjelden er paavist en 

 primær aktinomykose i tonsillerne; og i det hele tat mangler man holdepunk- 

 ter for at en saadan infektionsvei er av betydning. Forsaavidt staar aktionomy- 

 kosen i en særstilling likeoverfor andre infektioner, som jo erfaringsmæs- 

 sig ofte sker gjennem tonsillerne. En anden sak er det at man muligens 

 kunde paavise actinomyces i tonsillernes krypter, som isaafald vilde tjene 

 som et slags opbevaringssted for dette infektionsstof. Det mangler heller 

 ikke anførsler om saadanne fund. 



Det har nemlig ofte lykkes at paavise i krypterne av gane- og phar3'nx- 

 tonsillerne saavel hos dyr som hos mennesker, foruten talrike plantedele 

 (dele av aks og stråa), ogsaa actinomyces-lignende dannelser. Senest har 

 MiODOVvsKi gjort saadanne undersøkelser og paavist eiendommelige korn i 

 IQ "u av i alt 175 undersøkte eksciderte tonsiller. M. mener dog at disse 

 rosetter skiller sig fra de virkelige patogene actinomyces-rosetter derigjen- 

 nem, at kornene er større og mere regelmæssig koncentrisk opbygget; da 

 det desuten er saa, at der mangler ethvert tegn paa en reaktiv betændelse, 

 kommer M. til det resultat, at disse dannelser blot er uskadelige parasiter, 

 forskjellige fra de patogene actinomj'ces-arter. Dette er vel for tiden den 

 forsigtigste slutning om arten av disse mikrober; man faar jo desuten 

 huske at der findes spredt i naturen en hel del ikke patogene, aerobe 

 actinomj'ces-arter, at disse meget let vil kunne komme ind i mundhulen, 

 slaa sig ned paa tonsillerne og i disses krypter, og leilighetsvis paa- 

 vises her. 



Det er forresten i og for sig en interessant erfaring at en aktinomj-- 

 kotisk infektion i eller gjennem tonsillerne saa sjelden lar sig paavise. Man 

 har søkt forklaringen hertil deri, at tonsillerne var et Ij^mfatisk organ, og 

 at aktinomykosen erfaringsmæssig sjelden er lokalisert til lymfatisk væv, 



