30 HARBITZ OG GRØNDAHL. M.N. Kl. 



eller kariøse tænder, og hvor derfor ethvert holdepunkt for en infektions- 

 maate av denne art fuldstændig mangler. 



Men efter alt det oplyste og specielt Jaehn's undersøkelser faar man 

 vistnok gan ut fra, at tændcrnc i eii del tilfalde kan danne indgangsporten 

 for en aktinoniykotisk betcrndelse som har fortsat sig gjennem rotkanalen 

 og har fremkaldt en purulent periodontit eller pericementit med paafolgende 

 tandfistel. Det er vistnok eiendommelig at der isaafald ikke utvikler sig 

 en central kjæveaktinomykose ; men man har dog neppe af denne grund 

 lov til at tilbakevise en saadan utbredningsmaate. Naar den paa alminde- 

 lige pvogene bakterier beroende pericementit ikke resulterer i en central 

 purulent osteomj-elit i kjæven, maa man kunne medgi at det samme ogsaa 

 kan ske ved den aktinomykotiske pericementit, hvad allerede Partsch har 

 fremhævet. Formodentlig er det en lettere utbredningsvei for en purulent 

 betændelse opover fra rotspidsen av mellem rothinden og alveolvæggen, 

 end at utbrede sig i kjævens indre. Eiendommelig er jo den saakaldte 

 centrale kjæveaktinomykose hos kvæg ; men heller ikke denne kan ved 

 nærmere overveielse brukes som kontraargument. 



\'i har med dette punkt for oie undersøkt en del tilfælde av kjæve- 

 aktinomykose hos kvæg, har aapnet og fulgt abscesserne indover i kjæven 

 samt endelig undersøkt de macererte benpræparater. Det viste sig at 

 abscesserne eller disses aapninger utad jevnlig sat i tandkjodet, og at man 

 herfra kunde forfølge suppurationen direkte indover i det indre av benene. 

 Alveolvæggene om tænderne var i regelen i god behold, tænderne like- 

 saa, blot var rotspidsene usurerte hvor abscessen hadde banet sig vei ind 

 til canalis mandib. og videre ind i tandalveolerne. Caries i tænderne var 

 der her ikke tale om. Der forelaa altsaa en ossificerende periostit, som 

 siden hadde bredt sig indover i kjæven og fremkaldt en kronisk suppura- 

 tiv osteomj'elit. Alt taler her for en Infektion gjennem tandkjodet og her- 

 fra, altsaa utenfra og indover i benet, undertiden vistnok fra alveolar- 

 randen og videre indover i dybden av alveolen, men heller ikke da gjen- 

 nem tanden. 



Med andre ord, den »ce»tra/c<i kjæveaktinomykose lios kvæg beinser 

 intet i og for sig om Infektion direkte gjemicm tænderne. 



Vi har ogsaa set eksempel paa aktinomykose i tandkjodet paa kvæg 

 gripende over paa kjævens periost, men uten at en central kjæveaktino- 

 m3-kose var kommet til utvikling (cfr. kasuistik i kap. \'|. 



