4â HARBITZ OG GRøNDAHL. M.-N. Kl. 



til ut i oktober maaned. I november samme aar blev der av læge diagno- 

 sticert hos ham en svulst i underlivet til høire i epigastriet. Allerede i oktober 

 maaned hadde der dannet sig en byld paa venstre side av brystet, og denne 

 gik der hul paa ved nytaarstid 1902, og siden holdt der sig tiere pusavson- 

 drende fistler paa dette sted. Samtidig blev ogsaa ekspektoratet rikeligere, 

 stinkende, græsgrønt av farve; dets mængde avtok efter nogen ukers forløp. 

 Der indfandt sig feber, han magret av og blev snart sengeliggende. — Ind- 

 lagdes paa RH. s Med. -avd. -A 24de februar 1902. Der fandtes da i bakre 

 venstre aksillarflate svarende til ca. 9de costa et stort dekolorert parti, hvori 

 flere fistelaapninger, hvorfra flot ut gulgront pus. Over begge lungers bak- 

 flater nedad dæmpning og svækket respiration. Leveren stor, rakte langt 

 ned med sin nedre rand, var haard at føle paa. Spor av albumin i urinen. 

 Den 6te mars foretoges prøvepunktion over hoire lunge nedad ; der uttømtes 

 pus, hvori ^nU korn, som ogsaa var paavist i ekspektoratet. 



Piissr/ undersøkfes paa det patol.-anat. institut (pr. prot. no. 103 — 1902) 

 dagen efter. Det var paafaldende seigt, rent traadtrækkende, litt blodtil- 

 blandet, indeholdt talrike smaa korn, de fleste saavidt synlige, enkelte større 

 op til neppe knappenaalshodestore. Farven var graahvit eller næsten hvit; 

 konsistensen noksaa fast i enkelte korn. Viste i objektglaspræparater gule 

 rosetter med utydelig radiær stripning i periferien og et mycel i midten. I 

 grampræparater saaes fletverk av lange bøiede og forgrente traader, tildels 

 med kolbeforniet fortykkede ender. Traadene var ogsaa sterkt kornete for 

 en del. 



Patienten blev stadig daarligcre. Feberen holdt sig ; han hadde smerter 

 hist og her, blev stadig mere mat og avmagret. Under tiltagende marasme 

 døde han '4. 



Ved Obduktionen (obd. no. 67 — 1902) fandtes væsentlig følgende: 



Paa venstre bakflate av thorax over 9de ribben er huden i et større 

 parti svullen ødematøs, gjennemhullet av talrike større og mindre absces- 

 aapninger, omgivne av svulne blaaviolette rande; der prominerer ogsaa en del 

 ikke helt gjennembrutte abscesser med gulhvite prikker i midten. Aapnin- 

 gerne fortsætter sig i fistler ind gjennem bindevæv og muskulatur i 9de 

 ribbensmellemrum og ind til pleura parietalis og pulmonalis, som er fast sam- 

 menvokste med hinanden ved et indurert haardt bindevæv. 



Ved aapning av bryst og underliv viser det sig at der paa forsiden av 

 venstre leverlap er en i tykt granulationsvæv liggende absces. 1 peritoneal- 

 hulen er der ca. i^^ l''er tynd serøs væske. Omentet er fastloddet til 

 leveren ; colon ascend, og specielt flcx. coli dextr. hænger fast sammen med en 

 bak hele col. ascend, og videre opover baksiden av leveren liggende stor 

 aktinomykotisk absces. Leveren og milten var fuldstændig fastloddet til 

 diaphragma. 



Efterat hjertet var fjernet, uttoges samtlige brj'St- og halsorganer sammen 

 med lever, milt og ventrikel. 



Baktil opad i venstre plenralutle er der ca. Vo liter klar gul væske. (K'cr 

 det bakre nedre parti av venstre lunge er der faste bindevævsagtige adhæ- 

 renser, og svarende til nedre hmgerand og fistlen i brystvæggen er der tykke 

 granulationsmasser. 



Over hele høire hinge er der bindevævsadhærenser mellem pleurabladene, 

 dog ikke særlig tykke. Blot paa et sted i 8de interkostalrum like utenfor 

 pleura parietalis er der en del smaa aktinomykotiske abscesser. 



Lynifeglandlerne i mediast. ant. er svulne, bleke, haarde, indeholder ikke 

 abscesser ; det samme er tilfældet med glandlerne rundt cardia og de retro- 

 peritoneale glandler, som viser sterk amyloiddegeneration. 



Venstre lunge er i sin helhet ødematøs. De nederste 2 cm. av nedre 

 lungelap er infiltrerte, bestaar av et indurert lungevæv, hvori sees enkelte smaa 



