19 lO. No. 7. AKTINOMYKOSEN. 43 



abscesser med actinoniyces-korn i. Denne lap er ogsaa ved tykke faste ad- 

 hærenser fæstet til diaphragma, som videre ved lignende sklerotiske bindevævs- 

 drag er forbundet med milten ; i de sidste adhærenser, — altsaa subdiafrag- 

 matisk — er der store aktinomykotiske abscesser, som tildels strækker sig 

 hen til og ind i miltsubstansen; der sees forøvrig ogsaa en del lignende iso- 

 lerte op til valnottstore abscesser i den svulne bløte miltsubstans, bestaaende 

 av nekrotisk pusinfiltrert væv og gelatinøst granulationsvæv. Ogsaa ventrikel- 

 væggen viser sig infiltrert i partiet om cardia. En kontinuerlig sammenhæng 

 med abscesserne under v. levcrlap var ikke paaviselig ; denne absces var for- 

 øvrig nævestor, laa i bindcvæv og muskulatur ved forreste rand av leveren 

 helt hen til galdeblæren, hadde ujevne trabekulære vægger og var fyldt med 

 tykt gulgront pus, hvori talrike smaa gulgronnc og undertiden næsten sortagtige 

 korn. Omentet var fastloddet til denne absces. 



Haire lintges øvre og midtre lap er omtrent normale. Hele nedre lap er 

 infiltrert, og fortil findes her dels mindre ramollerte abscesser, dels en større 

 uregelmæssig formet kaverne, som dels liggger i selve lungevævet, dels har 

 utbredt sig i bindevævet imellem ovre og nedre lap med aapninger ind til 

 lungevævet. 



Høire lunges nedre lap er tast sammenvokset med diaphragma og videre med 

 leveren. I adhærenserne mellem diaphragma og leveren er der større aktinomy- 

 kotiske abscesser, saaledes foruten den før nævnte absces fortil og opad for 

 venstre leverlap en absces over konveksiteten av høire leverlap og navnlig en 

 stor absces baktil for leveren, fortsættende sig nedover i bindevævet paa for- 

 siden av høire nyre og binyre (som dog var intakte) og gaaende over i en 

 stor absceshule, som laa bak hele colon ascend. 



Leveren er meget stor, veier ca. '2^\■^ kilo, svullen bløt, gjennemsat av 

 op til hønseeggstore runde aktinomykotiske abscesser i begge lapper, dels i 

 direkte forbindelse med de beskrevne abscesser omkring og utenpaa leveren, 

 dels frit i substansen. Paa snit gjennem en absces ser man gulhvite nekro- 

 tiske striper og punkter adskilte ved et likesom pigmentert blaasort stroma, 

 det hele omgit av smaa runde, temmelig morke, næsten sorte actinomyces- 

 korn. 



Den store absces bak col. ascend, var paa et enkelt sted fastloddet til 

 colon, og her var slimhinden i et 3 X 3 "^f"- stort parti pigmentert blaasort 

 og viser 4 — 5 ertstore ulcerationcr, der tildels gjennemborer væggen i skråa 

 retning. Ingen ar omkring, ingen abscesser eller korn i væggen ellers. Av 

 utseendet alene lot det sig ikke med bestemthet avgjøre om der forelaa en 

 primær aktinomykotisk ulceration (? ?) eller et gjennembrud. 



Diagnoser: Inßltratio partis luhi wfer. puliiion. dextri ei piiliiioiiis sin. c. 

 abscessibus actinomycot., — pleuritis et peripleuritis adhæsiva bilateral., — 

 absc. actin. parietis thoracis c. fistula thoracis, — a/>scesst/s acti>ioniycol. sul>- 

 (iiapliraginat. dextr. et sinistr., — abscessiis lienis, — abscessits hepatis — abscessns 

 relroperilon. dextr. permagn. cum perforatione ad col. ascend. — Degeneratio 

 ainyloidea glanditl. lymphatic. 



Epikrise: Med støtte i det hele sektionsfund og tillike ogsaa i det kliniske 

 billede kan det ikke være tvilsomt at man her har for sig en primær lunge- 

 aktinomykose, som har medført infiltration og gjennembrud av brystvæggen 

 samt paa vanlig maate utbredt sig gjennom diaphragma til milt, lever med ut- 

 vikling av store abscesser, hvorav én tydeligvis har brutt gjennem til colon. 

 Om hoire eller venstre nedre lungelap har været primært angrepne, later sig 

 ikke avgjøre. Det kliniske forløp tyder nærmest paa at venstre lunge har 

 været angrepet først. 



Forøvrig later der sig efter vor mening intet si om ætiologien; prol. 

 Laache nævner tandbylden som et uuilig utgangspunkt for lungeaktinomykosen. 



