iglO. No. 7. AlCTIXOMYKOSEN. 45 



og man kom ind i en meget stor aktinomykotisk absceshule i høire leverlap 

 (optok omtrent 2 knytnæver), bestaaende nærmest av konfluerende mindre ab- 

 scesser med centrait liggende pusfoci, hvori korn omgivne av en bred zone 

 av nekrotisk levervæv. Leveren, som fbrovrig var meget stor (vegt 1500 gr.) 

 og viste sig at være amyloid degenerert, var desuten gjennemsat av gule spet- 

 ter og foci. 



Ogsaa milten var stor, amyloid degenerert; det sannne var tilfældct mrd 

 tannene (især tyktarmen) og med tyinfe^laiidlerne saavel i bryst- som i abdo- 

 men ; de var store, faste, blek-graarødlige, spækaktige, derimot ikke nyrerne. 



Videre fandtes der i bløtdelene langs colunma især paa h. side en stur 

 avlang absceshule, der likesom har dissekert fascierne fra og skjøvet dem 

 forover ; væggene er nekrotiske og pusinfiltrerte og colunma paa furflaten 

 usurert, ujevn, smaahuUet (især de nederste dorsal- og øverste lumbalh virvler); 

 fra denne lange absceshule utgaar fistler i forskjellige retninger. 



I snit av lungerne findes der en del typiske actinomyces-korn ; des- 

 uten findes utenfor disse en del spredte traader. Abscesserne er omgivne 

 av pneumonisk infiltrert lungevæv, som dels ytrer sig med en betydelig inter- 

 stitiel infiltration, dels n;ed ekssudatansamling i alveolerne. Ekssudatet er væ- 

 sentlig serøst, tildels temmelig cellerikt, ogsaa hæmorrhagisk. Gjennemgaaende 

 er lungealveolerne avlange, smale, komprimerte, beklædte med et hoit næsten 

 cjdinderepitel. 



Diagnoser : Adinomvcosis pulniun. (lubi infer, pulmon. dextr.), c. 1) pleu- 

 ritide adhæs. et abscess, parietis thoracis, 2) c. abscess, hepatis, 3) c. Phleg- 

 mone prævertebr. et 4) usura col. vertebral., c. 5) abscess, mult. mediast. ant. 

 et post., 6) c. infiltratione purul. pericardii et absc. cordis.* — Dégénérât, 

 amyloid, lienis, hepatis et glandul, lymphat. 



Epikrise : Utgangspunktet maa her antagrs at være hoire nedre lap ; det 

 hele sektionsfund tyder med bestemthet hurpaa. 



Kasus XI. .Irtii/onivrosis pulmonis. 



Ca. 'J'-, igo2 fik institutet tilsendt fra dr. med. Jens Bugge en del blo- 

 dig skummende sputum til undersøkelse paa aktinomykose (pr. prot. nr. 276 — 

 1902). 



I ekspektoratel fandtes hampefrostore gule korn med typisk aclinomyces- 

 struktur, ogsaa konstatert i snitpræparater av kornene. Tydelige grenete traa- 

 der, men ingen tydelige kolber. 



Av den hoist interessante sykehistorie har dr. med. Jens Bugge velvilligst 

 meddelt følgende: 



Opspyttet skrev sig fra en 24 aar gml. a rt i 1 1 er i I oitnant ; han skulde 

 efter opgivende ha hat meget med hester at gjøre. 



I februar til mars md. 1902 hadde han hold i venstre skulder og 

 litt hoste. Han blev imidlertid bra herfor og var bra indtil ca. 2^/4, da han 

 blev „forkjølet" paa reise til ekserserpladsen. Siden den tid hadde han hoste 

 med sparsomt hvitt ekspektorat og lette febrilia. Han blev mat, magret i den 

 følgende tid noget av, fik ogsaa smerter under sternum. Noget senere fik han 

 en hæmoptyse. — Det blev sagt ham av de læger som undersøkte ham paa 

 moen, at der forelaa en lungetuberkulose ; han blev hjemsendt fra ekserser- 

 pladsen, og det var hans agt at ta ophold paa et sanatorium. — Paa gjennem- 

 reise gjennem Kristiania i de første dage av juni md. konsulterte han dr. med. 

 Jens Bugge; han hadde da hat en ny liten hæmoptyse ; i det blodige ekspek- 

 torat fandt dr. Bugge 'Ve gule korn, som mikroskopisk viste sig at være actino- 

 myces-sop (ogsaa konstatert som nævnt ved undersøkelse paa det patol.-anat. in- 

 stitut og ved talrike senere undersøkelser av dr. med. Bugge og andre). Deri- 

 mot lyktes det ikke at paavise tbc. Ekspektoratet var eiendommelig seigt, 

 gelatinøst, blodfarvet som oftest. 



