igiO. No. 7. AKTINOMYKOSEN. 55 



væggcn med dens iicr\'cr (intervertebraliieurnlgier). Det ligger da ofte næi" 

 at tænke paa en sponilylit. 



Til veiledning for diagnosen specielt med hensyn til tuberkulose har 

 man specielt lagt vegt paa lokalisationen og fremhævet at det primære 

 focus ved aktinomykose sjelden sitter i lungespidscrnc, men derimot oftest 

 i de nedre lungelapper (J. Israel, Partscli). Dette er korrekt og uten tvil 

 et punkt av betvdning. Vor kasuistik \iser rigtigheten herav. Blandt \ore 

 17 tilfælde var den primære lokalisation i ti tilfælde i nedre lap (5 g. 

 paa hoire, 6 g. paa venstre side), 3 tilfælde i ovre lap (2 g. paa boire, i g. 

 paa venstre side), i et tilfælde i hoire, midti e lap ; i to tilfielde meget 

 t\ ilsomt hvor. Som man ser gjælder regelen slet ikke i alle tilfælde; en 

 aktinomykose kan godt begynde i ovre lungelap, ja endog i spidsen, og 

 paa den anden side er det saa, at en lungetuberkulose kan ta sit utgangs- 

 punkt fra en hvilkensomhelst del av lungen. Men en viss betydning ligger 

 der dog i det nævnte forhold. Som resultat av sin sammenstilling av 30 

 lungeaktinomykoser (17 mænd, 10 kvinder, 3 ?) fandt West venstre lunge 

 primært angrepet i 17, hoire i 8 tilfælde; ovre lap primært angrepet i 3, 

 nedre lap i 13 tilfælde, hvor det kunde bringes paa det rene. 



Meget vigtig for diagnosen er undersøkelsen av ckspckiornfd; en om- 

 hyggelig undersøkelse herav vil, at domme efter de paa dette punkt ret 

 talrike erfaringer, allerede paa et tidlig stadium kunne bringe klarhet i 

 saken. Denne undersøkelse, som i og for sig er meget enkel og kan 

 gjøres av enhver med litt ovelse i mikroskopi, forsommes ofte til langt ut 

 i sygdommen, selv om ekspektoratet gang paa gang har været undersogt 

 paa tbc. med negativt resultat. Det som det gjælder at faa tak i, er de 

 typiske actinomyces-korn; for at faa se disse tydelig maa det som oftest 

 overmaade seige ekspektorat heldes op paa store glasskaaler, fordeles i tyndt 

 lag, trækkes fra hinanden med naaler og betragtes mot mørk og lys bund. 

 Ofte er det saa, at kornene vil findes i de hæmorrhagiske dele eller i de 

 mucopurulente klatter, men slet ikke altid; hyppig finder man dem netop 

 i de seige, glasagtige, helt gjennemsigtige, ofte litt rodfarvede partier, som 

 er saa karakteristiske, og som kan utgjore størstedelen av ekspektoratet (cfr. 

 kas. VIII). Oftest findes kornene i stor mængde, er graahvite av farve, runde 

 eller ovale, ofte meget variable i størrelse, fra bitte smaa, saa vidt synlige 

 og opover. Den videre mikroskopiske paa\-isning av soppen skal gjennem- 

 gaaes senere. Det siger sig selv at der er mange kilder til feiltagelse, 

 {. eks. ostete, brokkete masser i tilfælde av tuberkulose, propper av detritus, 

 fettsyrekrystaller etc. ved kaverner, bronchiektasier av forskjellig art (vor 

 kas. XIII viser vanskeligheten ved disse undersøkelser — ogsaa mikrosko- 

 pisk); men med nogen ovelse er dog undersøkelsen let. Paavisningcn kan 



