igio. 



No. 7. AKTINOMVKOSEN. 63 



i motsætning til hvad forholdet er i Europa — ved aktinomykose som ved 

 andre kroniske suppurative betændelser omtrent ikke ser amyloid dege- 

 neration; den mulige aarsak hertil nævner han intet om. 



De mikroskopiske forandringer (inkl. bj'gningen av actinomyces-kornene) 

 skai vi ikke her indlate os paa. 



Infektionsveien bringer de anatomiske fund i de enkelte kasus sjelden 

 nogen klarhet i. Man maa tildels hvor det gjælder lungeaktinomykoscn, 

 trække slutninger fra hvad man i sin almindelighet vet om actinomyces 

 hominis, dens biologi og overforelsesmaaterne paa dyr og mennesker idet- 

 heletat, hvorom senere. 



Forskjellige iufcktionsvcier kan tænkes. Det naturligste er at tænke sig 

 en Infektion med respirationsluften, altsaa formidlet gjeiiiwin aatidcdrættcl. 

 Dette vil jo passe bedst med det formodede primære utgangspunkt i en 

 bronchit og bronchopneumoni, og det stettes i regelen av at man 

 mangler holdepunkt for nogen anden infektionsvei og -maate. Man kunde 

 ogsaa trække analogislutninger fra andre infektionssygdomme som paafores 

 ved inhalation av mikrober. Forutsætningen maatte da være, at man blev 

 utsat for inhalation av forurenset luft hvori der fandtes patogene actino- 

 myces-arter under en eller anden form. Dette stemmer med den alminde- 

 lige antagelse av at patogene actinomyces-arter findes paa planter, græs- 

 arter etc. og derfor kan gi anledning til Infektion leilighetsvis. Dette er 

 forresten endnu blot en ren hypotese; vi vet at talrike ikke patogene 

 actinomyces-arter forekommer paa planter, men om de patogene vet vi 

 intet. I denne forbindelse fortjener en meddelelse av Verdazzi at erindres. 

 Han undersøkte stevet fra Bibliotheca angelica i Vatikanet i Rom (opsamlet ved 

 stevsuger) og fandt her en mængde sporedannende bakterier, hyfomyceter 

 og aktinomyceter, hvorav én var patogen for kaniner. 



Efter hvad vi for tiden vet eller tror at vite, er det vel rimeligst at anta 

 at de fleste aktinomvkoscr i lungen opstaar ved infektion gjcniiein iiiltalatioii. 

 Den anskuelse har været fremsat, at infektion av aandedrætsluften skulde 

 ske ved en aspiration av iiuittdslim og mundindhold som indeholdt patogen 

 actinomyces, f eks. i dele av aspirert indhold fra kariese tænder. Dette 

 har blandt andet J. Israel forfegtet, stettende sig paa et fund av et sterre 

 fragment fra en karies tand i en aktinomykotisk absceshule; det samme for- 

 fegter Partsch ' o. a., og en saadan infektionsmulighet kan vel ei benegtes 

 og er vel mulig. Men man finder nu ikke som regel noget storre fremmed- 

 legeme i det primære lungefocus. 



' Eliasson's og J. H. Wright's teori om aspiration av aktinomykotiske saprofyter fra mimd- 

 htilen skal vi ikke her indlate os paa. 



