64 HARBITZ OG GRØNDAHL. M.-N. Kl. 



Enkelte observationer taler jo absolut for den primære infektion gjen- 

 nem aandedrætsluften, saaledes Ammentorp's vistnok enestaaende kasus: 

 En 16 aar gml. gut dor av lungeaktinomykose med det sedvanlige billede. 

 Denne gut hadde efter en tidligere tyfus faat en larynx-nekrose med sté- 

 nose, var blit tracheotomert og hadde baaret kanyle de 5 sidste aar for 

 han fik symptomer av sin lungeaktinomykose. Her maa man ialfald kunne 

 utelukke infektion ved aspiration av inficert mundindhold. 



Paa den anden side er det vel kjendt at aspiration av plantedele, aks 

 etc. i en del tilfælde har dannet utgangspunktet for en lungeaktinomykose 

 (kasus refr. av v. Baracz 1893, ^v Plönnig 1898), likesom enkelte har faat 

 symptomer paa sin lungeaktinomykose i tilslutning til f eks. tcrskniiig 

 (B0STRÖM, Illich). Av ikke ringe teoretisk interesse er vor kas. nr. VIII: 

 En 61 aar gml. korngrosserer fik en primær hurtig forløpende aktino- 

 mykose, utgaaende sandsynligvis fra hoire midtre lap; som korngrosserer 

 hadde han hat for vane at ta kornprøver og snuse paa disse; det ligger 

 da her meget nær at tænke sig en infektion paa denne maate. 



Dog er det naturligvis slet ikke saa, at aspiration av dele av aks i og 

 for sig behøver at medføre en direkte infektion med lungeaktinomykose 

 som resultat. En smuk illustration herav er en kasus som vi har hat til 

 undersøkelse i 1902. 



Den 1''/.-, 1902 fik institutet tilsendt til undersøkelse fra dr. K. Wefring 

 (Løiten) et aks antagelig av timotei. Sykehistorien som knyttet sig hertil, 

 gik i hovedtrækkene ut paa følgende: 



Det gjaldt en 9 aar gammel gut, som den '^loigoi mens han hadde 

 et aks i munden, blev skræmt og fik akset ned i halsen uten siden at kunne 

 faa det op igjen. Han fik stikninger bak i ryggen, følte sig mat og begyndte 

 at hoste. Da læge hentedes •'/,,, fandtes der en noget uregelmæssig infiltration 

 av høire lunge baktil nedad. Der blev foretat i november og december md. 

 gjentagne ganger provepunktioner uten resultat. Sidst i december md. merkedes 

 der hævelse og dæmpning paa ryggen baktil og nedad (muligens ogsaa en 

 sulsdiafragmatisk absces?), og ved provepunktionen ""/i 1902 i 9de interkostal- 

 rum, litt utad for bakre aksillarlinje, fandtes her fækalt lugtende pus. Der 

 gjordes ribbensresektion og uttømtes ca. i liter stinkende pus. Nogen tid 

 efter hostet han ogsaa op adskillig stinkende pus. Hans almenbefindende bedret 

 sig nu, men tiltrods for god drænage vilde pussekretionen ikke stanse. 1^ r, 

 1902 fik han et sterkt hosteanfald, og under dette slyngedes der ut indsendte aks. 



Akset (pr. prot. no. 237 — 1902) var 2 cm. langt med 1/0 cm. lang 

 stilk; det saa ut som aks av almindelig timotei, og fra det botaniske institut 

 blev ogsaa velvilligst meddelt at det var timotei (phleum pratense). Akset 

 var dækket av en graagul seig masse, hvori fandtes i grampræparater en 

 del kokker og lange leddete staver; derimot kunde der ikke (efter utrystning 

 i vand) paavises korn av utseende og struktur som aclinomyces. Den 

 ytterste del av akset indleiredes i celloidin og undersøktes mikroskopisk. 

 Der saaes i grampræparatet talrike tætliggende bundter av lange tynde, tildels 

 leddete traader, som man paa enkelte steder saa trængte ind i plantecellernc; 

 men dannelser av likhet med actinomyces-korn saaes ikke. 



