igiO. No. 7. AKTINOMYKOSEN. 67 



1^/4 1888 spaltning av de gamle fistler opad til venstre og høire for 

 navlen. Man kom ind i dyptliggende kommunicerende absceshuler i buk- 

 muskulaturen utfyldte med gul- og gronprikkete granulationer. L'nder disse 

 absceshuler, som i de følgende uker lukket sig for en stor del, holdt der sig 

 en tumor. 



I slutningen av mai maaned indfandt sig smerter i venstre brysthalvdel 

 og i venstre skulder, og der paavistes en dæmpning over venstre lunges basis ; 

 ved funktion fandtes sero-fibrinos væske. 



''/u 1888 undersøktes granulationer fra saarhulen paa actinomyces, — 

 med negativt resultat. 



5/7 1888 atter spaltning av fistler og aapning av abscesser i forbindelse 

 med den gamle saarhule i hypochondriet. Abscesserne laa dypt, umiddel- 

 bart paa peritoneum, med fistelganger utgaaende herfra i dybden, '•''/g kom 

 der efter forutgaaende smerter en rikelig tynd avføring, som indeholdt adskillig 

 lyst blod samt pus, hvori talrike gule gryn, — ikke saa grønne som de actino- 

 myces-korn der var uttømt gjennem abscessen i bukvæggen. Der kom siden 

 sterk stank og ekskrementlignende vellingagtig avsondring fra buksaaret. 



IS/9 observertes sterk icterus. Han dode '"/g iSSS. 



Obduktion negtet. 



Epikrise: Kasus maa opfattes som et' tilfælde av intestinal-aktinoniykose 

 med ubekjendt utgangspunkt. Utviklingen er karakteristisk: kronisk migrerende 

 intra- og ekstraperitoneal suppurativ betændelse, tilslut med sekundær venstre- 

 sidig pleurit og leveraftektion (icterus). 



Kasus II. Appendicitis actinoinycotica. 



I 1892 har prof. Laache publicert under titelen: „Actinomycosis hominis 

 intestinalis" følgende ved RH. indtrufne tilfælde: 38 aar gml. kusk var syk 

 i ca. 5 maaneder med dyspeptiske symptomer og smerter i abdomen, især i 

 begge lyskeregioner. Han blev mager, anæmisk. Desuten utviklet der sig 

 en større absces nedad i venstre side av abdomen, hvorfra uttømtes pus med 

 typiske korn i. Han døde under tiltagende kacheksi. 



Ved Obduktionen (obd. no. 26 — 1889) fandtes coecum og proc. vermif. 

 fastloddet til forreste bukvæg samt til tyndtarmanser. I adhærenserne saavel 

 i høire som paa venstre side av abdomen nedad er der pusfyldte fistelganger 

 og pusinfiltration, men ingen større absces. Proc. vermif. var 3 cm. lang, dens 

 ende ulcerert bort, og med sonde indført gjennem coecum kom man like ut i 

 adhærenserne. Desuten var der en større aklinomykotisk absces paa ul- og 

 baksiden av leveren frembringende en skaalformet fordypning i leveren og fort- 

 sættende sig videre over paa diaphragma og den til mellemgulvet tilloddede 

 nedre lap av høire lunge. Dobbeltsidig pleurit og begyndende perikardit. 



Sektionsdiagnoser: Actinomycosis (c. perityphlitide). Peritonitis chronica 

 (c. infiltratione actinomycotica regionum iliacarum et pubis). Abscessus perihepat. 

 et hepatis in pleuram perforans. Pleuritis bilateral. Pericarditis. 



Epikrise: Tilfældet maa ansees for et typisk tilfælde av aktinomykotisk 

 appcndicit med en migrerende kronisk aktinomykotisk peritonit, med større 

 lokalisationer nedad paa venstre side av abdomen samt — som saa hyppig 

 ellers — baktil utad for leveren, og med fortsættelse ogsaa over paa bryst- 

 organerne. 



Kasus HI. Appendicitis actinomycotica. 



Paa dr. Malthe's privatklinik blev obducert (av Harbitz) den i**/;} 1899 en 

 ung kvinde, antagelig dod av aktinomykose: 



Efter partus mai 1898 fik hun straks efter feber og en tumor i høire 

 side av underlivet; tumor holdt sig og brøt senere igjennem dels til urin- 

 blæren, dels til vagina, dels utad gjennem huden i høire inguen, hvor der 



