XgiO. No. 7. AKTINOMYKOSICN. 69 



Paa leverens underste flate saaes der store halvkugleforniete prominenser 

 av blaasort farve, og svarende hertil viste det sig at leversubstansen i et 

 barnehodestort parti var omdannet til et sammenhængende system av større 

 og mindre abscesser, mere eller mindre adskilte ved grønsort nekrotisk lever- 

 substans. Hele dette parti var dog ganske vel begrænset. 



Luiigerne var middelstore, sterkt odematøse; i deres overflate saaes nogle 

 siiKia abscesser. Hjertet var slapt, blekt, dilatert. 



I pusset saavel i de retro- og intraperitoneale abscesser som i leveren 

 saaes talrike runde eller ovale korn, som i det hele var smaa, fra saavidt 

 synlige til neppe knappenaalshodestore ; de var omtrent sorte av farve. 

 Enkelte korn var større, vel knappenaalshodestore, av en lysere, mere grøn- 

 agtig farve. De var likesom omgivne av et slimet hylle. 



Mikroskopisk viste kornene sig sammensatte av gule rosetlignende masser 

 med lysere randzone med radiær stripning, dog uten tydelige kolbeformete 

 dannelser. De bestod foruten av finkornete masser av et fletverk av lange 

 soptraader samt sorte masser. Traadene var bugtede, forgrente, i enderne 

 tildels litt opsvulmede. Kulturer blev ikke anlagt. 



Ogsaa i snitpræparater fra leveren saaes talrike rosetter i rundcelleinfil- 

 trert væv. 



Epikrise: Utgangspunktet maa være abdomen, — formodentlig Infektion 

 gjennem en eller anden del av tarmtractus; leverabscesserne er sikkerlig 

 sekundære, — overensstemmende med de almindelige erfaringer. 



Kasus V. Appe)idicitis(?) actiiWDiycotica. 



Juli 1899 tilsendtes fra dr. med. Semb pus, blod og granulationsvæv 

 fra en peritoneal absces hos en 1 7 aar gml. gut fra Kristiania. 



I pusset (pr. prot. no. 282 — 1899) fandtes storre og mindre graagule korn 

 med radiær stripning og grampositive staver. 



I snitpræparater mer og mindre tydelige actinomyces-sop. 



Av dr. med. Semb er velvillig meddelt folgende oplysninger: 



Vinteren 1898 fik patienten, en 17 aar gml. kontorbetjent, en febril under- 

 livsbetændelse av uklar beskaffenhet; sygdommen lignet nærmest en appen- 

 dicit. I mars maaned 1899 var han igjen paa benene. 



Juni 1899 fik han atter symptomer av en lidelse i høire fossa iliaca, hvor 

 der dannet sig en træhaard infiltration i bukvæggen paa høire side. ^V; in- 

 cidertes en absces, hvorfra det ovenfor beskrevne pus. Infiltrationen strakte 

 sig fra kostalbuen til inguen og litt tilvenstre for midtlinjen. 



Han behandledes med jodkalium indvendig og siden ogsaa med injektio- 

 ner av JK ind i det infiltrerte væv; herunder holdt dog infiltratet sig omtrent 

 uforandret, der dannet sig stadig i de paafølgende maaneder fistler omkring 

 den oprindelige abscesaapning. 



Fra mai 1901 foretoges injektioner med jodipin omkring infiltraterne. 

 Juni 1902 var alle fistler lukkede og infiltraterne svundne; dog fortsattes jodi- 

 pininjektionerne til novbr. 1902; siden av og til JK indvendig. 



Han har siden av og til været kontrollert indtil juli 1907, uten at der 

 har vist sig tegn paa recidiv. 



Kasus VI. Appendicitis actiitomyc. 



Obduktion (obd. prot. no. 119 — 1902) av en 54 aar gammel kvinde, 

 død paa RH. s Kir. -avd. -A. 



Av sykehistorien, som velvillig er stillet til min disposition, fremgaar føl- 

 gende : 



For 4 aar siden fik hun en liævelse i lunibalregionen paa høire side; efter 

 I maaneds sengeleie indlagdes hun paa Kristiania B3's Sykehus, hvor der 

 spaltedes en stor absces over lioire hoftekam. Da hun utskreves, var saaret 



