igiO. No. 7. AKTINOMYKOSEN. 95 



nienstilling gjselder 23 abdominale former, h\'orav 10 dede 3: 43,4" '(,, 5 blev 

 helbredet, de 8 resterende tapt av sigte tildels i bedring. 



Fæ.ster vi os dernæst ved infektionsveien — forsaavidt som der derom 

 kan trækkes slutninger — viser det sig at denne i de fleste av vore til- 

 fælde og i overensstemmelse med talrike lignende erfaringer aller hyppigst 

 er i processus venitifoniiis^. Dette knn i og for sig være direkte indlysendc, 

 som f. eks. i kas. XXII, hvor appendix tindes fuld av aktinom^-kotisk pus, og 

 de intraabdoniinale abscesser tydeligvis har tat sit utgangspunkt herfra; 

 denne kasus er ogsaa i flere henseender en karakteristisk type. Ogsaa i 

 en række andre tilfælde har det ved Sektionen vist sig at proc. vermif. 

 frembød betydelige forandringer, med strikturer, ulcerationer og tillodninger 

 av den perifere ende direkte til de aktinomykotiske intra- og ekstraperi- 

 toneale abscesser — endog saa der fremdeles var aapen konmiunikation fra 

 appendix til abscessen; man kan derfor med al rimelighet ogsaa i disse 

 tilfælde anta at utgangspunktet var at søke i proc. vermif.; eksempler 

 herpaa er vore kasus II, 111, \'l. Vill, XI, XVII, X\"11I, XXII, XXV. 1 

 andre tilfælde er dette tvilsommere; men den vanskelige eller umulige paa- 

 visning av rester av appendix og lokalisationen av den primære absces 

 netop i regionen omkring appendix uten andet paaviselig utgangspunkt 

 lar formode at utgangspunktet er det samme (cfr. f. eks. VII, XIII, XV, 

 XIX, XX). 



I ethvert fald er appendix i majoriteten av vore kasus med sikkerhet 

 eller sandsynlighet det primære utgangspunkt. Men ogsaa taniikaiialen 

 forøvrig kan være invasionsveien. Blandt vor kasuistik har vi saaledes 

 flere instruktive tilfælde av temmelig sikker import av mikrober gjennem 

 colon's slimhinde. I kasus XII, hvor det primære focus sat i mesenteriet 

 for S-Romanum, er det al grund til at tro at Invasionen er skedd gjennem 

 slinihinden sammesteds, selv om her ikke fandtes spor efter nogen ulceration, 

 læsion etc. ; det samme gjælder i kasus XIV, hvor soppen vistnok er trængt 

 ind gjennem colon descendens. I kasus IV, som debuterte med store intra- 

 og retroperitoneale abscesser i leverregionen, er det ogsaa adskillig som 

 taler for at colon ascendens eller flex, coli dextra er utgangspunktet; men 

 heller ikke her fandtes noget patologisk. Det er forresten en almindelig 

 erfaring at ar eller rester av andre læsioner i regelen savnes; i nogle til- 

 fælde har man dog fundet pigmenterte smaa ar eller inddragninger i slim- 

 hinden. Men i adskillige tilfælde, og først og fremst hvor kasus er forløpet 

 heldig efter operativ behandling av abscessen, — uten at en noiere under- 



1 Grill's Statistik over utgangspunkterne i 40 tilfælde viser 18 ganger primær aktinom. 

 i processus vermiformis og coecum, 8 g. i colon, 7 g. i rectum, 6 g. i andre partier 

 av tarmen, i g. i ventrikelen. 



