100 HARBITZ OG GRØNDAHL. M.-N. Kl. 



disséminât., — dels i mesenteriet og paa tarmslynger av colon descend, 

 og S-Romanuni, dels i det lille bækken — overalt ved tillodninger godt 

 avkapslet. 



En utmerket illustration paa optræden av saadanne begrænsede aktino- 

 mykoser er endelig vor kas. XXII, hvor Sektionen bragte fuld klarhet 

 over hele utbredningen og arten av den aktinomykotiske betændelse (cfr. 

 tekstfigurerne). 



Her var utgangspunkterne utvilsomt en aktinomykotisk appendicit, og 

 appendix fandtes ogsaa ved Sektionen utvidet og bøiet i sin perifere ende 

 samt fuld av pus, hvori talrike actinomyces-korn. Men videre fandtes der 

 i organiserte baandformete adhærenser mellem appendix og bukvæggen, 

 hvor der ogsaa var en fistel, et flatt begrænset infiltrat 2,5 X 2,5 X ^ö cm., 

 et egte aktinomykom, let bevægeligt, ved forholdsvis tynde lange og smale 

 bindevævsbaand forbundet med sine omgivelser. Forøvrig var der ogsaa 

 ellers aktinomykotiske infiltrater i væggen av tyk- og tyndtarmer (foruten 

 store abscesser i leveren og infiltration i heire lunge og i brystvæggen). 



Hvad aarsakcn er til denne eiendommelige variation i S3'gdomsbilledet, 

 vet man ikke. Man kunde tænke sig at det kunde ligge i en forskjellig 

 virulens av soppen; dette kunde ogsaa synes at være en ganske plausibel 

 forklaring. Nogen støtte herfor i soppens mikro- og makroskopiske utseende, 

 i dens forhold i kulturer eller ved podningsforsek har vi dog ikke fundet. 

 I en av de beskrevne kasus (kas. XXII) rendyrkedes soppen, men kulturer av 

 den saa ut fuldstændig som de andre racer. 



Man kunde ogsaa tænke sig at det kunde ligge deri, at Infektionen i 

 en del tilfælde var ren aktinom3-kotisk og da kanske mindre aktiv, voldende 

 mere begrænsede svulster, i andre tilfælde beroende paa en blandet Infek- 

 tion, og mere ondartet. Men heller ikke dette holder stik efter vore 

 erfaringer; blandt vore kasus med begrænsede svulster har vi ogsaa til- 

 fælde med utvilsom blandingsinfektion (f. eks. kas. XII). 



Endelig kunde gründen tænkes at ligge i den angrepne organismes 

 forskjellige motstandskraft; men dette blir blot en hypotese. Foreløbig 

 staar spørsmaalet uløst; dog er det visselig med hensyn til infektionernes 

 utbredning og forløp av stor vigtighet om der foreligger en ren eller 

 blandet Infektion. 



Utbredningcu kan vise end flere varianter. I visse tilfælde forløper 

 aktinomykosen væsentlig ekstraperitonealt, med abscesser og fistler i buk- 

 væggen, stadig recidiverende. 1 andre tilfælde, som nævnt, væsentlig intra- 

 peritonealt med stadig nye peritonitiske pusfoci, snart paa den ene, snart 

 paa den anden side, ofte i lang avstand fra hinanden. Isaafald vil tilslut be- 

 tændelsen utbrede sig ogsaa utenfor pcritoncalhidcn. Forholdsvis almindelig 



