134 



HARBITZ OG GRØNDAHL. M.-N. Kl. 



forekomme, hvor man ser paa enkelte steder grupper av kolber og for- 

 ovrig ingen saadanne, men dette er forholdsvis sjeldnere. 



Praktisk talt har dette i vore undersøkelser faldt sammen med aktino- 

 mykosen hos kvæg og mennesker, idet vi i de fleste kvægaktinomykoser 

 har fondet en vel utviklet kolbeskikt og i de fleste tilfælde fra mennesker 

 ikke har set en saadan. 



Man bemerker ogsaa andre forandringer, idet korn med kolber ofte 

 er mer diffust, smaakornet i den centrale del, mens i de andre et tyde- 

 ligere mycel her kan adskilles. I vore undersøkelser er denne adskillelse 

 mellem kornene faldt sammen med kornenes virulens, et forhold som vil 

 bli omtalt under kap. V. 



Det har ikke interessert os at gaa nærmere ind paa kolbernes morfo- 

 logi og utvikling. De har siden Boström's og Babes' undersøkelser været 

 saa noie iagttat og de forskjellige former tillagt saa mange funktioner at 

 dette for en stor del blot har historisk interesse. 



Hvad der har interessert os, er deres forbindelse med kornenes viru- 

 lens. Man vet nu at kolbedannelsen ikke er noget for actinomyces-soppen 

 karakteristisk; den findes ved en række lavtstaaende sopper og bakterier 

 (jfr. ScHULTZE & LuBARSCH osv.l Den blev oprindelig antat for et blot og 

 bart degenerationstegn, hvad der endnu feilagtig er anført i Lafar's sidste ut- 

 gave. Den er vistnok efter vor mening nærmere et beskv//r/srsiii:(i(/r/ i 

 likhet med hvad man kan finde hos lavere planter, f. eks. algerne. Den 

 er en opsvulmning av selve cellemembranen og et beskyttelses niddel mot 

 den væske hvori kornene opholder sig. Wright har paa den ene side 

 paavist hvorledes soppen (Actin. hom. — Wolff-Israel's type) i kiiltur kunde 

 danne kolber lik dem der tindes i menneske- eller dyrelegemet, naar man 

 tilsatte buljongsubstratet serum av menneske eller dyr, i det hele fibrinrik 

 væske. Likeledes har Mertens faat kolbedannelse ved podning av kul- 

 tur i kaninøie. Inokulation av døde kulturer gav ingen kolbedannelse ; det 

 er altsaa en funktion av den levende sop og indfinder sig kun ved fore- 

 komsten av animalsk væske i næringsmediet (Shiota). Paa den anden 

 side mener Loele og v. Baracz at ha iagttat at korn der har hat kol- 

 ber i pusset under steril opbevaring, tapte disse, og isteden kom efter- 

 haanden spirende mycelietraader. Det motsatte har Silberschmidt set, nem- 

 lig at kornene først efter længere tids ophold i pusset, som var sterilt op- 

 bevart, dannet kolber. Det har ikke lykkes os at paavise nogen av 

 delene. 



At kolbedannelsen oftest falder sammen med avtat virulens, viser saaledes 

 ikke at den er et degenerationstegn, men blot at næringsmediets skadende 

 virkning har frembragt beskyttelsesreaktionen og senere degenerationen. 



