140 



HARBITZ OG GRøNDAHL. M.-N. Kl. 



Og som av mange likefrem ansees for at være actinomjxes. Det sidste 

 større arbeide herom av Miodowski er referert i kap. II i oversigten over 

 de cervico-faciale former, og her er samtidig anført de grunde, som ogsaa 

 efter vor mening taler imot at man her har med virkelig aktinomj-kose 

 at gjøre. 



Et sporsmaal som uvilkaarlig trænger sig ind paa en der arbeider 

 med aktinom3'kosen, er om den positive diagnose aktinomj'kose ogsaa kan 

 stilles av pus hvori der ikke findes korn, med andre ord oiii actiiiomyces- 

 soppcii k(i)i fiiidcs i pHs i anden tilstand nid i de ve! kjendtc korn. \'i 

 ser her rent bort fra hvilke oplysninger eller formodninger selve det kli- 

 niske forløp kan gi. Dette sporsmaal, som er overmaade interessant, er 

 merkværdig nok litet eller næsten ikke omtalt i litteraturen. Schlegel f eks. 

 nævner det aldeles ikke i sine 2 oversigtsarbeider (Lubarsch & Ostertag's 

 Ergebnisse d. allg. Path. für 1898, Bd. V og Kolle & Wassermann's Hand- 

 buch Bd. II, 1903). 



Man kan her tænke sig to muligheter, enten at soppen i det hele ikke 

 har dannet korn, men forekommer under andre former, eller at den forst 

 efter nogen tids forløp danner saadanne. 



Hvad begge muligheter angaar (at der ikke eller forst sent dannedes 

 korn), saa maatte man da basere benævnelsen aktinomykose paa et ganske 

 andet grundlag end det nu benyttede morfologiske, nemlig soke at av- 

 grænse sj'gdommen ut fra et ætiologisk synspunkt, idet man blot tok 

 hensyn til den sygdomvækkende sop, uanset de former hvorunder actino- 

 m^-ces optræder. Og dette vilde være i og for sig fuldt berettiget. Ti der 

 er naturligvis teoretisk intet at indvende mot at actinomjxes-soppen ikke 

 under alle forhold behøver at danne korn, ialfald makroskopisk synlige. 

 Der vil da være en betydelig likhet med temmelig nærstaaende soparters 

 forekomstmaate, saasom streptothrix Eppixger, Blchholz osv. osv. Men 

 adskillelsen fra disse vilde da bli meget vanskelig og vilde blot kunne 

 gjøres ved et indgaaende morfologisk og biologisk studium, som det ikke vil 

 være mulig at anstille for læger uten speciel bakteriologisk kundskap. 



Der findes ogsaa i aktinomykoselitteraturen et tilfælde som maaske 

 kan tydes i den forstnævnte retning, Silberschmidt's kas. I. 



Kasus gjaldt en 65 aar glm. mand der fik tegn paa en lungelidelse med 

 sænkningsabsces i holde med 3dje ribben og senere i lenderegionen; senere 

 ogsaa en absces paa laaret. Dod under tiltagende avmagring. Sygdomsvarig- 

 heten ca. 4 nidr. Sektionen viste en absces i høire lunge samt i leveren og 

 omkring høire nyre. 



Pus fra abscessen paa laaret viste fuldstændig mangel av de almindelige 

 pyogene mikrober, men talrike lange, tynde, forgrente, mer og mindre slyn- 

 gede traader, der hyppig viste tydelig fortykkelse i enderne samt kortere sta- 



