156 HARBITZ OG GRØNDAHL. M.-X. Kl. 



Wright's standpunkt om uniciteten av den patogene actinomyces-art 

 stottes meget av et arbeide fra de sidste aar av japaneren Shiota. Hans 

 undersøkelser strækker sig over et længere tidsrum, ialt 5 aar, og det kli- 

 niske materiale er 47 tilfælde. Fra 39 av disse er foretat dyrkning, men i 10 

 kom blot vekst av blandingsinfektion, saa altsaa 29 dyrkningsforsøk hadde 

 positivt resultat. I 28 av disse rendyrket han en actinomyces-art som var 

 anaerob og i hei grad stemte overens med Wolff-Israel's og Wright's, 

 men den hadde dog lettere for at nærme sig til aerob vekst. Den ene gang 

 fik han en aerob stamme. Denne sidste blev dyrket fra en kjæveaktinomy- 

 kose og stemte i det væsentlige overens med Rossi-Doria's og Lachner- 

 S.^ndgval's art actinomyces albido-flavus. 



Hans d^Teforsøk var utelukkende foretat med kaniner og viste litet 

 resultat. Dog fandt han at actinomyces-soppen kan holde sig ilive indtil 

 over I aar i kaninlegemet uten at fremkalde sj-gdomssymptomer og uten 

 at tape sin levedygtighet. 



Egne dyrknings- og podningsforsøk. 



Naar vi er gaat i gang med selvstændige undersøkelser over actino- 

 nivces hominis, er det flere sparsmaal som vi har forsøkt at faa besvart. 



Forst og fremst er det spørsmaalet om hvilken sop er den patogene 

 ved actinom^'cosis hominis; eventuelt — kan flere arter være det? Er der 

 den samme sop for mennesker og kvæg? Hvilke er dennes biologiske egen- 

 skaper? Og endelig spørsmaalet om hvorledes soppen forekommer i na- 

 turen. 



Til besvarelse av de første spørsmaal har vi sj'stematisk anlagt kul- 

 turer gjennem ca. 2 aar fra de tilfælde av actinomycosis hominis hvorav 

 materiale er indsendt til RH. s patol.-anat. institut. Samtidig har vi fra Kri- 

 stiania kjødkontrolstation mottat endel tilfælde av kvægaktinomykose. 



Endelig har vi for det 3dje spørsmaals vedkommende foranlediget cand. 

 real. Hagem til at foreta en række kulturforsøk fra forskjellige substrater 

 hvorpaa actinomyces kunde tænkes at forekomme i naturen. 



Beretningen om disse hans forsøk felger i et særskilt tillæg og vil bli 

 fortsat senere. 



\'i skal i det folgende redegjøre for vore egne kulfiirforsok, og da 

 disse er overensstemmende i samtlige tilfælde, skal vi forst under ét be- 

 rette om fremgangsmaaten ved dyrkningen, utseendet i kultur, makro- og 

 mikroskopisk, og deres forhold likeoverfor dyr. Dernæst omtales det samlede 

 materiale hvorfra dyrkningsforsøk har været foretat; herunder medtages 



