176 HARBITZ OG GRØNDAHL. M.-N. Kl. 



Av disse var i alt 11 cervico-faciale former (Kjerschow 4, Harbitz 4, 

 Harbitz-Grøndahl 3I, 3 pulmonale (Harbitz i, Harbitz-Grøndahl 2) samt 5 

 abdominelle (Harbitz-Grøndahl 4, Kjerschow i nyretilfælde). i stammes 

 oprindelse er ukjendt (Rovsing). 



Den fundne sopart er i samtlige forsøk identisk og i det væscntligc 

 overcnsstciuiiicii(h' med M'olff-IsrarFs actiiiouiyccs, eller endnu mer overens- 

 stemmende med den av JVriglit fitiidnc og som den eneste patogene antagne 

 actinomyces-art. \"\ har ogsaa personlig hat anledning til at vise prof 

 Wright vore kulturer, som han fandt fuldstændig stemte overens med 

 hans egne. 



Resumerer vi kort dens egenskaper, saa er den en sopart som i kul- 

 tur væsentlig er anaerob eller sterkt anaerofil, som ganske visst kan bringes 

 til at vokse aerobt, men yderst sparsomt og ikke i flere generationer. Ved 

 fortsat dyrkning gjennem tildels lange tidsrum (over i aar) har det ikke lykkes 

 at gjøre den mere aërofil. Den er dog ikke fuldstændig anaerob, idet den 

 bedst trives ved en meget lav grad av surstof-tilgang (jfr. beltedannelsen 

 i hoi agar og vekst i kondensvand og buljong). 



Den har et meget tyndt og fint mj-cel, der hurtig henfalder til korte 

 stavlignende dannelser, men i ældre kulturer kan danne længere traader, 

 der har egte forgreninger. 



Der optræder adskillige aldersforandringer, idet traadenes protoplasma 

 henfalder til kornlignende dannelser. Disse er dog ikke at sidestille med 

 sporer, og fra disse kan heller ikke faaes n\' vekst. Der dannes ogsaa 

 ofte smaa kolbeformete opdrivninger i enderne, hvilket dog ikke er at side- 

 stille med de kolber som kan findes i den dyriske organisme. Den vokser 

 kun ved 37° og ikke paa gelatine eller potet. 



Traadene farves bedst efter gram. Farveevnen tapes jo ældre og 

 mindre spired3'gtig kulturen er. 



Den er meget litet patogen for dyr, idet man ikke efter inokulationer 

 av pus eller kultur erholder progressiv vekst. 



Vi anser denne av os fra række tilfalde av aktinomykose hos mennesket 

 med forskjellig lokalisation rendyrkede og noiere studerte mikrobe Jor aarsaken 

 til aktinomykosen hos mennesket, ialfald i de fleste tilfælde. 



Beviset herfor seker vi dels i de overensstemmende resultater som vi 

 harfaat ved samtlige undersøkte tilfælde (endog utførte til forskjellige tider 

 og av forskjellige undersøkere), hvortil kan foies at samme mikrobe er ren- 

 dyrket gjentagne ganger fra forskjellige prover fra samme tilfælde, like- 

 som ogsaa fra urin og ekspektorat. 



