184 HARBITZ OG GRøNDAHL. M.-N Kl. 



I friske præparater (pr. præp. prot. 361 — 1910) (med svak forstørrelse) 

 fandtes der i centruni et konglomerat av gulagtige m3xelklumper, som utad 

 viste en opfiltret randzone, dog ingen egentlig skarp radiært stripet skikt 

 og ingen tydelige kolber. Med sterkere forstørrelse saaes masser av lange, 

 noget krøllede soptraader, som var forgrente; de farvedes godt efter Gram's 

 metode; protoplasmaet var ofte samlet i klumper i traadene. 



I kulturer anlagt i hoi agarskikt (Liborius) av os og cand. real. Hagem kom 

 der masser av spredte runde, hvite kolonier, som i utseende lignet betyde- 

 lig actinomyces hominis Wolff-Israel. I mikroskopiske præparater saa man 

 en sterk opdeling i stavformete stykker, men ogsaa et tj'delig fint mycel 

 med egte forgreninger og vekstpunkt i enden av traadene. \'ed videre 

 overføring gjennem 4 generationer blev det paavist at kulturerne indeholdt 

 en blanding av dels aerobe gramnegative staver, dels av en anaerob 

 actinomyces-art. Denne sidste forholdt sig makroskopisk og betragtet med 

 lupe som actinomyces hominis Wolflf-Israel; mikroskopisk i frysesnit var 

 den dog noget forskjellig, idet centrum av kolonien var mindre tæt og 

 straalekransen av m3xelietraadene noget større. 1 smaa kolonier fandtes en 

 sterk stavformet opdeling av mycelietraadene, hvad der ogsaa saaes i ut- 

 strykningspræparater. I de større kolonier var traadene temmelig lange, 

 litet forgrente og viste ingen kornet opdeling av indholdet. 



Vi mener her at ha arbeidet med en egte (anaerob) actinomyces-art 

 paa grund av m3'celiets finhet og de egte forgreninger. Soppen hadde 

 saavel i kultur som mikroskopisk stor likhet med den av os isolerte acti- 

 nomyces hominis (Wolff-Israel); den henfaldt dog hurtigere og sterkere i 

 stavlignende fragmenter. Soppen synes ikke at være patogen for det 

 menneskelige legeme, idet den lokale betændelse vistnok var betinget i 

 andre mikrober. Vi hadde desværre for litet materiale til ogsaa at kunne 

 foreta djTeeksperimenter og kan derfor ikke med sikkerhet uttale os om 

 identiteten av denne actinomyces-art med den anaerobe patogene actinomyces 

 hominis. Men likheten er dog stor, og Observationen forekommer os at 

 ha adskiUig interesse og støtter anskuelsen om forekomst av egte anaerobe 

 actinomyces-arter paa slimhinder. 



