194 HARBITZ OG GRØNDAHL. M.-N. Kl. 



Vore forsøk er for faa til at man kan slutte noget av dem ; men os 

 synes det ialfald at som noget væsciitlig diagnostisk hjælpemiddel kan disse 

 reaktioner foreløbig ikke betragtcs. Hvis det bekræfter sig hvad der fra 

 fransk side paastaaes, og hvad ogsaa engang av Rothe er konstatert fi-a 

 Tyskland, at sporothrix Beurmanni kan anvendes til reaktionerne, vil de bli 

 forholdsvis lette at utføre, ialfald paa et laboratorium, da denne sop er villig 

 til at vokse; men skal som antigen anvendes den specifike mikrobe i likhet 

 med hvad der benyttes ved de bakterielle lidelser, saa blir det bet\'dehg 

 vanskeligere. Ialfald den Wolif-Israelske actinomyces vokser saa sparsomt 

 og har saa liten levedygtighet at det vil være vanskelig altid at ha den 

 færdig til bruk. Men disse forhold fordrer i ethvert tilfælde fortsatte under- 

 søkelser. 



En tredje vei at gaa er at gjøre forsøk i likhet med Pirouet's 

 tuberkulinreaktion. Denne er ogsaa ganske nylig forsøkt med positi\t 

 resultat likeoverfor Sporotrichosen av Pantrier og Lutembacher med 

 ekstrakt av selve kulturen. Saavidt vites, er saadant ikke forsøkt med 

 aktinomykosen. 



Et forsøk som vi gjorde ved en kjæveaktinomykose, med vaksination 

 og Injektion av buljong fra en 6 mdr. gml. actinomyces-kultur der 

 var inddampet fra 5 til 2 ccm., faldt ogsaa negativt ut, hvad der i og for 

 sig er rimelig i betragtning av de tidligere omtalte paavisninger av at 

 næringsmediet er toksinfrit. 



Men heller ikke de vaksinationer eller indsprøitniiiger med kultnrniatcriale 

 som vi i terapeutisk hensigt har gjort, og hvorom vi nedenfor skal berette, 

 har vist nogen tegn paa kutan infdtration der kunde anvendes i diagnostisk 

 øiemed. 



\'i har nemlig gjort forsøk med en specifik terapi mot aktinomykosen 

 i likhet med Almroth Wright's opsoninterapi ^. Undersøkelser i denne retning 

 foreligger, saavidt os bekjendt, ikke offentlig. Efter en mundtlig meddelelse 



' Efter avslutningen av vort arbeide er vi blit opmerksom paa en meddelelse av Wynx 

 om vaksinbehandling av et tilfælde av aktinomykose (streptotrichose). Hans patient var en 

 14 aar gammel gut, som led av en kronisk lungesygdom med abscesdannelse i venstre 

 side av brystet. I pus og ekspektorat fra denne patient blev der paavist gule korn, som 

 indeholdt masser av et traadet mycelium, som var anordnet i et uregelmæssig fletverk ; 

 derimot var der ingen radiær bygning som i de sedvanlige actinomyces-korn, ingen 

 kolbeformete dannelser. Traadene farvedes efter grammetoden; der fandtes samtidig 

 sporer. Der kom rikelig og hurtig vekst saavel aerobt som anaerobt og blandt andet 

 livlig vekst paa poteter efter 24 — 48 timers forløp i form av gullige og blekt rodlige 

 irregulære masser. I ældre kulturer saaes tydelig sporedannelse. 



Wynn mener ikke bestemt at kunne identificere denne mikrobe med nogen anden 

 kjendt, men er nærmest tilbøielig til at anse den for at staa Wolft'-Israel's actinom3*ces 

 hominis meget nær. — Efter vor mening staar den streptohrix-arterne langt nærmere. 



