men aldrig var lågt kromosomantal förbundet med gigas-utseende 
hos växten. 
GATES har i sina kulturer ur O. rubrinervis fått fram en ny mu- 
tant, som ej förut erhållits af någon Oenothera-forskare, hvilken 
delvis öfverensstämmer med O. rubrinervis, men skiljer sig från den 
genom helt och mörkt röda knoppar och rödt hypanthium samt 
på undersidan röda bladnerver. Denna anser han vara en pro- 
gressiv mutant i DE VRIES” mening, förorsakad genom uppträdandet 
af en ny karaktär, hvilken betecknar en kvantitativ förstärkning 
af rubrinervis-karaktären, och som i förhållande till stamarten är 
dominant. 
Således antager GATES trenne skilda orsaker till mutationsföre- 
teelsen hos O. Lamarckiana och inordnar dem samtliga under den 
gemensamma synpunkten: labilitet i ärftlighetssubstansen på grund 
af artens ursprung ur korsningar. 
Davis har liksom GATES gripit sig an med Oenothera både som 
experimentator, cytolog och utforskare af artens ursprung genom 
litteratur- och herbariestudier. Vid sina cytologiska undersökningar 
har han bekräftat de af GaTtES funna förhållandena, att fördel- 
ningen af kromosomerna stundom är oregelbunden vid de del- 
ningar, som ge upphof till könscellerna. Vid sina forskningar i 
gamla herbarier har han ej kunnat finna vildväxande former, som 
kunna hänföras till den af DE VriEs kultiverade O. Lamarckiana, 
från amerikanska lokaler!), hvarför han företräder den åsikten, 
att denna först uppstått i Europa hos någon odlare af trädgårds- 
växter, säkerligen hos CARTER AND COMPANY i England omkring 
1860. Tvenne Oenothera-arter, hvilka han anser som stamföräldrar 
till O. Lamarckiana, nämligen O. biennis och O. grandiflora, voro då 
bevisligen införda till Europa, och han menar därför, att O. La- 
marckiana utgör en för sina prydliga blommor uttagen och för 
handelsändamål uppförökad afkomling ur en spontan korsning 
mellan dem. Helt nyligen har Davis också vid studium af de 
Oenothera-exemplar som finnas i LAMARCKS herbarium, och som 
SERINGE sedan beskrivit som 0. Lamarckiana samt hvilka DE VRIES 
anser som identiska med sin ras af Oenothera, kommit till det re- 
sultat, att af dessa tillhör ett exemplar den i Amerika äfven numera 
vildväxande O. grandiflora SOLANDER, ett annat en form af O: biennis, 
och ett tredje exemplar är så fragmentariskt, att det ej tillåter 
' Jfr GATES ofvan refererade uppfattning och resultat. 
