1) sylleptiska skott, som normalt tillhöra vissa vedväxters skottsystem, 
särskildt hos yngre individ: Larix europcea, Betula verrucosa, Prunus 
spinosa, Ulmus campestris m. fl. Sidoskott utbildas på årets hufvud- 
skott ur bladvecken, utan föregående hviloperiod, mestadels utan ut- 
bildning af knoppfjäll, oberoende af tidpunkten på sommaren (för- 
grenade årsskott). 
2) äkta »Johannistriebe» förekomma endast hos ek och bok. Sedan 
bladbildningen på våren ägt rum, afslutas hos många vedväxter års- 
skottets tillväxt genom en terminalknopp redan så tidigt som i midten 
af maj eller början af juni. Plötsligt, efter en tids hvila, slå hos de 
båda nämnda träden en del af dessa toppknoppar ut, detta såväl 
hos äldre som rikligast hos yngre individ. På unga ekar utväxa 
sålunda ungefär en femtedel af knopparna. Dessa knoppars som- 
marhvila räcker hos eken ungefär en månad; ej ens varmbadbehand- 
ling förmår upphäfva den, lika litet som det lyckas att genom nä- 
ringsbrist undertrycka sommarskottens utväxande. 
Emellertid visar äfven den grupp af lignoser, där årsskottets till- 
växt fortgår länge, Johannistrieb-liknande företeelser. Hit höra 
lönn och ask, där årsskottet har perioder aflifligt växande, afbrutna 
af stillestånd i tillväxten, det senare kännetecknadt af smärre blad 
med knoppfjällsliknande bas; hos lönn utbildas t. o. m. stundom en 
verklig toppknopp, som strax därpå åter skjuter ut. Härifrån bör 
skiljas den tillväxthämning som af yttre orsaker, t. ex. torka, kan 
träffa lignosernas årsskott. 
3) proleptiska skott (i egentlig bemärkelse), förorsakade af rent yttre 
orsaker, såsom ovanligt gynnsamma temperatur- och näringsbetingel- 
ser mot slutet af vegetationsperioden (sålunda slår linden under 
varma höstar ut nyskott, som sedan falla offer för nattfrosten), för- 
lust af bladen genom torka, insektshärjningar o. dyl. (regeneration). 
I grupp 1 och 2 beror sommarskottens utbildning på inre, i grupp 
3 på yttre orsaker. Grupperna l och 2 åstadkomma aldrig föränd- 
ring i den normala vedbyggnaden, grupp 3 alltid; till dessa hör ut- 
bildningen af falska årsringar. 
Hos vissa ekformer är sommarskottbildningen förenad med 
heterophylli. Quercus pedunculata-varieteterna »Färst Schwarzenberg> 
och maculata ha alla vårskottens blad mörkgröna, alla sommarskot- 
tens hvitfläckiga. 0&Q. sessiliflora var. laciniata har vårskott med smala, 
oregelbundet flikade blad, sommarskott med normala sessiliflora-blad. 
I litteraturförteckningen till arbetet saknar man G. MALMES af- 
handling om förgrenade årsskott (Arkiv för Botanik Bd 3, N:o 15, 
1904). 
SCHRAMM, R., Uber die anatomischen Jugendformen der Blätter einheimi- 
scher Holzpflanzen. Flora. Bd 104 (1912): 75 Pp; 3 tafl: 
Dei sol utvuxna primärbladen hos bokens groddplantor öfverensstäm- 
ma i sin anatomiska byggnad med skuggbladen hos de fullvuxna trä- 
den. Ju äldre plantan blir, dess mer närma sig ungträdens solblad i sin 
byggnad de »normala» solbladen, hvilkas första uppträdande är bun- 
det vid en bestämd ålder (omkring 20-årsåldern). Skuggbladen hos 
