93 
det fullvuxna trädet äro ej egentligen ett nytt slags bladform, utan 
en genom bestämda vegetationsförhållanden framkallad ändamälsen- 
lig rekapitulation af den anatomiska ungdomsformen. Liknande hos 
andra lignoser. 
MAGNUS, W. & SCHINDLER, B., Uber den Einfluss der Nährsalze auf die 
Färbung der Oscillarien. Ber. Deutsch. Bot. Ges. 30, 1912 p. 314— 
320. 
NUSSBAUM, M., KARSTEN, G., WEBER, M. Lehrbuch der Biologie fär 
Hochschulen. 3529 p., 186 textfig. 8:o. Leipzig, W. Engelmann 1911. 
Omfattar NUSSBAUM, Die experimentelle Morphologie (djur och 
växter); KARSTEN, Biologie der Pflanzen; WEBER, Biologie der Tiere 
HIMMELBAUR, W., Zur Kenntnis der Phytophthoreen. 3. Beiheft zum Jahr- 
buch der Hamburg. Wissensch. Anstalten, XXVIII, 1910, p. 39—061. 
I tafl. 14 textfig. 8:0. 
Med stöd af kulturförsök visas, att Phytophthora Syringe Kleb. 
(1909), Ph. Cactorum Leb. & Cohn (1875) och Ph. Fagi Hartig (1875) 
äro både biologiskt och morfologiskt skilda, fast mycket närstående 
arter. Den af DE BARY (1881) uppställda Ph. omnivora, hvilken om- 
fattade de två sistnämnda jämte en Ph. Sempervivi Schenk, bör där- 
för utgå. 
DARLING, C. A., Mitosis in living cells. Bull. Torrey Bot: Club 39, pag. 
407—409, 1912. 
MÖLLER, KARL, Uber das biologische Verhalten von Rhytisma acerinum 
auf verschiedenen Ahornarten. Ber. Deutsch. Bot. Ges. 30 p. 385, 
1912. 
Den vanliga Rhytisma acerinum på Acer platanoides inficierar med 
lätthet Acer platanoides och campestre, svagare däremot A. Pseudo- 
platanus och dasycarpum. På A. Pseudoplatanus förekommer i na- 
turen en Rhytisma med mindre och tjockare stromata, som vid ymp- 
försök blott angriper A. Pseudoplatanus. Denna uppfattas af förf. 
som en biologiskt skarpt, men morfologiskt svagt från R. acerinum 
skild art, R. Pseudoplatani K. Möll. R. acerinum på A: campestre 
angriper starkt denna värdplanta, svagt A. platanoides, men hittills 
icke A. Pseudoplatanus; denna form, som ej har några morfologiska 
särmärken, uppfattas som R. acerinum f. spec. campestris K. Mull. 
HAGEN, I. Geografiske grupper blandt Norges lövmoser. Naturen 1912 
p: 230—246. Bergen. 
ERIKSSON, J., Svampsjukdomar å svenska betodlingar. Meddelande n:r 
63 från Centralanstalten för försöksväsendet på jordbruksområdet. 
30p5, fig. 83:0. "Stockholm 1912: 
Behandlar: betrost, Uromyces Bete (Pers.) Käuhn., allmänt spridd 
inom de sydligaste provinsernas sockerbetsdistrikt; gulsot, Bacillus 
labificans Delacr.; rotfiltsjuka, Rhizoctonia violacea Tul., hvilken på- 
visas vara mycelstadium af Hypochnus violaceus (Tul.) Eriks.; hjärt- 
röta, Phoma Bete Frank; svartfläcksjuka, Cercospora beticola Sacc.; 
sotdagg å betblast, Sporidesmium putrefaciens Fuck.; slembakterios, 
Bacillus Bete Mig.; m. fl. 
