201 
i stället kan ha inköpt det efter endera af sina farbröder, om nämligen 
något af de i deras bouppteckningar upptagna mikroskopen skulle vara 
det här ifrågavarande. Han kan ju också efter deras död ha fått det af 
sin kusin P. W. AFZELIUS. Emellertid är det ju möjligt, att de i dessa bo- 
uppteckningar nämnda mikroskopen kunna ha varit helt andra. Det synes 
därför lika sannolikt, att P. C. AFZELIUS fått mikroskopet af sin far, ADAM AÅ., 
i dennes lifstid, hvilket skulle förklara, att det ej upptas i hans boupp- 
teckning. Att det varit denne, som fått det af LINNÉ fil., är mera sanno- 
likt, både emedan han var botanist, och emedan katalogens ord >»pro- 
fessor A.», bättre passa på honom än på brodern PEHR, som kallades 
Arkiater och hette VON AFZELIUS. 
Att med säkerhet utreda det ifrågavarande instrumentets historia, är 
väl numera omöjligt. Den tradition, som meddelas af museikatalogen, kan 
ju emellertid mycket väl vara riktig, om den också tolkas på mer än ett sätt. 
Och då mikroskopet är ett sådant, som man vet att LINNÉ ägt, så synes 
ingen anledning föreligga att betvifla, att det verkligen är LINNÉS 
mikroskop. 
0: Juel. 
Paullownia tomentosa C. Koch utgången i Visby. 
I D. B. V:s trädgård i Visby har detta träd med sina stora och egen- 
domligt formade blad hos besökande väckt ett visst intresse. Botanister 
och trädgårdskunniga, som vetat, att det var en japansk scerophulariacé, 
ha gladt sig öfver dess rätt ansenliga dimensioner. Det har under de 
sista åren fört en tynande tillvaro med fler vissnade än friska grenar, 
tills det alldeles dog bort förra året. Troligen har torkan mer än köl- 
den förkortat dess tillvaro. Då jag ej tror, att detta träd annorstädes 
vid så nordlig breddgrad kunnat reda sig bättre än här, vill jag med- 
dela ett par rader om dess historia. Enligt den uppfattning här rådt 
skulle trädet vara planteradt vid trädgårdens anläggning i slutet av 1850- 
talet och således vara mellan 50 och 60 år. Efter årsringarna skulle 
man snarare gissa på omkring 45 år, men de yttersta äro mycket smala 
och omöjliga att säkert urskilja. Sannolikt har trädet de sista åren ej 
förmått nybilda något vedlager af märkbar tjocklek. Stammens omkrets 
var nära marken 101 cm. och en half meter högre upp 96 cm. Veden 
var mycket excentrisk, i det att märgcylindern låg 24 cm. från barkytan 
på trädets östra sida, men blott 9 cm. från barkytan på den motsatta. 
På den östra sidan voro särskildt de årsringar, som bildats mellan trä- 
dets 10:e och 20:e år mycket breda, i medeltal 7,5 mm., men efter det 
30:e voro alla årsringar mycket smala och otydliga. Veden är ganska 
lös, så att nageln lätt gör intryck däri. Trädets höjd var ungefär den- 
samma som hos likåldriga oxlar. Det har aldrig blommat, något som 
ej bör förvåna, då detta (enl. H. JÄGER, Die Ziergehölze), sällan inträffar 
i Tyskland. Enligt samme författare fryser trädet ofta ned till roten och 
