209 
ningens svåra framfart. VAHLIN uppgaf 1893 för KROK, att växten äfven 
förekom på ett annat, mera otillgängligt ställe i Rättvik. Det har an- 
tagits, att den numera skulle vara alldeles försvunnen från Rättvik. 
Detta är dock ej fallet. Åtminstone fanns den kvar 1911 (enligt med- 
delande af Fil. Kand. A. E:SON VIKAR). Själf har jag ej besökt denna 
plats. 
För ungefär 10 år sedan anträffades växten i fråga af dåvarande skol- 
ynglingen, numera folkhögskoleläraren, Fil. Kand. K. V. HEDLUND på en 
ny lokal i Dalarne, nämligen Tjärnaheden i Gagnef. Fyndet publicerades 
af P. W. WISTRÖM (Botaniska Notiser 1905, s. 289). Denna lokal besökte 
Fig. 1. Astragalus penduliflorus på Tjärnaheden i Gagnef, Dalarne. 
Foto. G. Sammnelsson !!/7 1912. 
. 
jag sistlidna sommar (1912) tillsammans med en af HEDLUNDS bröder. 
Mellan Gagnefs och Insjöns stationer går järnvägen efter en längre 
sträcka genom en tallhed, utbildad på en senglacial sandplatå. Här 
förekommer utefter själfva järnvägen på en sträcka af c:a en kilometer 
ett antal exemplar af Astragalus pendulifltorus. De flesta förekomma 
samlade inom ett ytterst begränsadt område, där järnvägen förut haft ett 
stickspår utlagdt. De flesta individen växa inom järnvägens inhägnade 
område, hvilket äfven framgår af den här bifogade bilden. Här före- 
komma ett 50-tal större och mindre exemplar (frekvens: riklig). Sanden 
ligger till största delen bar (i bottenskiktet blott strödda mossor, främst 
Svensk Botanisk Tidskrift 1913. 14 
