267 
äfven om man borträknar eventuella norska mecklenburgo-glaciala 
element. 
Till den bicentriska gruppen af cirkumpolär-alpina fjällväxter i 
Skandinavien höra 5 arter 
Carex bicolor Saxifraga hieraciifolia 
Draba fladnizensis Sedum villosum. 
Saxifraga Aizoon ; 
Det förefaller kanske antagligt att då icke mindre än 41,7 4 af 
den bicentriska gruppen finnas representerade både i Alperna och 
Arktis, anse dessa arter såsom invandrare dels från nordost, dels 
söderifrån. Emellertid finnas åtskilliga fakta, som tala för, att äfven 
dessa bicentriska växter ingått i den norska mecklenburgiska floran. 
Om man på kartan fastställer de bicentriska, vissa af den nordöst- 
liga (särskildt de västarktiska) och en af de sydliga arternas (Arte- 
misia norvegica) utbredning, finner man, att de i hufvudsak 
förekomma på 4 områden, 2 i södra Norge (Vaage-Lomfjällen 
och Dovre) samt 2 i norra Norge (Saltdalen—Virijaure och 
Maalselven—Lyngen—Torne Lappmark). Inom dessa områden bör 
man således framför andra just hafva anledning att söka de ställen, 
där den norska mecklenburgo-glaciala floran öfverlefvat den stora 
nedisningen. Då äfven de cirkumpolär-alpina bicentriska arterna 
äro bundna till dessa utbredningsområden, förefaller det mycket 
sannolikt, att också de tillhöra den flora, som lefvat kvar under 
den mecklenburgiska perioden. Att äfven växter tillhörande den 
ubikvisita gruppen funnits på de isfria områdena under denna tid, 
är troligt. Särskildt gäller detta Cerastium Edmonstonii (Pinguicula 
alpina-typ). Dels tillhör växten den västarktiska gruppen, och dels 
sammanfaller dess södra utbredningsområde med de bicentriska 
arternas. I norra Norge har den visserligen förmått sprida sig så 
långt mot söder som till södra Helgeland, men detta förhållande 
torde möjligen kunna förklaras genom dess mindre högalpina natur 
än de rent bicentriska arternas. 
I detta sammanhang torde en utredning af skillnaden mellan 
bicentriska arter och växter af Pinguicula-alpina-typ vara på sin 
plats. De bicentriska arterna tillhöra samtliga den norska mecklen- 
burgoglaciala floran och ba sålunda under nedisningen lefvat dels 
på nunnatakker i södra Norge, dels på de isfria kustområdena i 
norra Norge. Den skenbara motsägelsen, att de bicentriska arterna 
i norr äro gynnade af maritimt klimat, i söder af kontinentalt, synes 
äfven öfverensstämma med deras norska mecklenburgo-glaciala 
