282 
På rachis och bladets undre sida finnas små, lätt affallande en- 
celliga, sällan tvåcelliga hår, som under det blåsformigt ansvällda, i 
spetsen stundom konkavt infallna körtelhufvudet äger i ring ställda 
utbuktningar, hvarigenom håret får likhet med ett ungt, i utveck- 
ling varande stjärnhår (fig. 9). 
Västergötland, Toarps s:n, mellan Gånghester och Nygårds mosse 
(4. O. Orson). Har under kultur i Stocksund bibehållit oföränd- 
radt utseende. 
Cystopteris fragilis (L.) Bernhardi var. acutidentata Döll. 
Till den tidigare (Sv. B. T. 1909. p. 383) angifna fyndorten har 
jag att ytterligare anföra Torne lappmark, Polnoviken och Abisko. 
Cystopteris fragilis (L.) Bernhardi var. angustata Koch. 
Bladskifva smalt lansettlik, tre gånger pardelad med intill rachis 
närmade, omkring 5 cm. långa, smala, spetsiga primärsegment och 
glesa, lansettlika, spetsiga sekundärsegment samt lansettlika, långt och 
spetsigt sågade tertiärsegment. 
Öland, Resmo (M. SONDÉN). 
Cystopteris fragilis (L.) Bernhardi var. anthriscifolia Koch. 
Högväxt form växande på skuggrika, fuktiga lokaler. Blad intill 
50 cm. långa, lifligt gröna. Bladskifva aflångt äggrund, 2—3 gånger 
pardelad med aflångt ovala, tillspetsade primärsegment och glesa, 
aflångt ovala-äggrunda sekundärsegment samt aflångt ovala, kort 
och trubbigt sågade tertiärsegment. 
Småland, Åsheda, (4. HEINER); Västergötland, Varnums s:n, Nitta 
(A. O. OLSON). 
Cystopteris fragilis (L.) Bernhardi var. Baenitzii (Dörfler) 
Warnstorf 
Denna till det yttre med var. cynapitfolia öfverensstämmande, 
men genom exosporiums konstanta saknad af taggutskott (Sv. B. T. 
1909, p. 384, fig. 3) afvikande form har sedan två år ej återfunnits 
på förut anförd lokal. Däremot har jag år 1910 funnit densamma 
rikligt växande på Öhneberget å Frösön, Jämtland. Sporer från i 
kultur (Stocksund) hållna exemplar visa oförändradt utseende. 
