300 
B. FINE (The Lichens of Minnesota, Contributions from the United 
States National Herbarium, Vol. 14, Part I, Washington 1910 p. 155) säger 
om dess utbredning inom Minnesota: »Distributed throughout the northern 
portion of the State. On trees and rocks, especially on ceders (= Thuja 
occidentalis L.) in swamps» och om dess öfriga amerikanska utbredning: 
» Distributed throughout the eastern half of North Amerika, but toward 
the south for the most part confined to mountains. Known in all of 
the grand divisions except South America.» 
I Europa ansluter sig utbredningen ganska nära till Ilex-växterna. Redan 
ELIAS FRIES (Lichenographia Europ&a, Lunde 1831, p. 54) kunde korrekt 
ange den hufvudsakliga utbredningen: »Ad rupes & arborum truncos 
Europ& precipque occidentalis, ab Italia & Corsica ad Nordlandiam.» 
Hvad Skandinavien angår, ha DEICHMANN BRANTH & RoOsTRUP (Liche- 
nes Danize, Bot. Tidsskr. Bd III, Kjob. 1869, p. 183) blott en lokal för 
Danmark: trakten af Viborg, [exemplar, insamlade af C. Feilberg, finnas 
1 Funds Mus:s Ferbo(L5 NIE: 
LYNGE (De norske busk- og bladlaver, Bergens Museums Aarbog 1910, 
Nr 9, p. 117) anger på följande sätt utbredningen inom Norge: »sjelden 
pa Gstlandet: Larvik (NORMAN), Skogumsaasen i Asker. Fra Vestlandet 
er den kjendt fra talrike lokaliteter. Nordenfjelds ved Namsos (KAALAAS). 
Varme skoglier.> Den växer dock nordligare. WAHLENBERG säger i Flora 
Lapponica, p. 431: »Hab. in rupibus irrigatis et in truncis arborum fron- 
dosarum locis occultis prope mare septentrionale Nordlandizxe meridiona- 
lis rarius ex. gr. ad Kierringöam prefecturze Saltensis copiose.> Sin 
nordgräns torde -den' Har. nå vid .Ofoten (J: M- Norman, exemplar 
SME HE): 
För Sverige får ELIAS FRIES uppgift (1. c. p.): »Copiose in Suecia occi- 
dentali», åtminstone nu, tagas i betydlig inskränkning. Den är visserligen 
funnen i alla västkustprovinserna, utom Västergötland, och i Småland, 
men endast på spridda ställen. 
ELIAS FRIES torde ha känt några fyndorter från Skåne, ty han säger i 
Flora Scanica (Ups. 1835, p. 259): »Ad caudices arborum, in Hallandsås 
etc. Amic. LJUNGSTEDT dedit formam candicantem in superficie pruino- 
sam» I R. M. H. ligger också ett ex. från Hallandsås (P. Osbeck 
1779). NILSSON (Die Flechtenvegetation von Kullen, Sthlm 1905) anför p. 
483 af E. GYLLENSTIERNA 1843 insamlade exemplar från Kullen, som 
också finnas i L. M. H. 
Från Blekinge har FALK (Om östra Blekinges lafflora, Ak. Afh., Carls- 
krona 1874, p. 21): en lokal: »Lösen (SVANLUND)».!) 
Från Halland ligga ex. i U. M. H. från Breared. HELLBOM (Lafvege- 
tationen på Jöarne vid Sveriges vestkust, K. V. Ak. Bih. Bd 12. Afd. III. 
N:o 4, p. 29) har: »Hallands Väderö på bok i södra skogsparken och på 
lind i den norra, mycket sparsamt.» Hvilka orginallokalerna äro till 
WAHLENBERGS uppgift i Flora Suecica p. 823: »etiam Hallandi& rarius. 
Herb. LILJEBL.», känner jag ej. 
Från västra Småland ligga i U. M. H. exemplar från Femsjö, Hökhults 
!) Ex. finnas i R. M. H. samt Ups. Studentkårs f. d. herb. 
