303 
kust. Den visar, att Närkesfyndet ej står eller har stått så fullt isole- 
radt, som man skulle förmoda. Det lokalklimatiskt gynnsamma drag, 
som utmärker Lunnasjön i förhållande till omgifningarna, måste natur- 
ligtvis bli i än högre grad förstärkt vid randen af en stor insjö som 
Vänern. Det vore ju ej omöjligt, att Vänern härigenom kunnat utöfva 
någon dragningskraft på en del mera värme- och fuktighetsfordrande växter. 
Anmärkas bör, att i de trakter, där Litorinahafvet torde ha gränsat 
närmast Vänern, förmedlas sambandet genom en hel del sjöar, af hvilka 
den största är Skagern. Naturligtvis kan man ha olika meningar om 
hur St. amplissima kunnat komma till Vänern. Den nu framkastade 
hypotesen afser endast att möjligen få tjäna som ledtråd, om någon ville 
eftersöka lafven på dess gamla Väner-lokal, hvilken då borde sökas i 
trakten norr (eller söder) om Gullspång. 
Slutligen återstår att omnämna en anmärkningsvärd egendomlighet hos 
Stieta amplissima i Närke. Den saknar här nämligen fullständigt busk- 
lika cephalodier, hvilket är desto märkvärdigare, som den i Europa 
nästan alltid är försedd med sådana. De nå en betydande storlek (se 
fig. 12, Pl. VI i LYNGES lafflora), hvarför de redan tidigt ådrogo sig upp- 
märksamhet. Häraf också lafvens äldre namn, St. glomerulifera (Lightf.). 
LYNGE uppger (1. c. p.), att de aldrig synas saknas på norska exemplar. 
På den enda fyndorten i Danmark, Halds skog vid Bäckelund i trakten 
af Viborg, är lafven dock enligt BRANTH & ROSTRUP (1. c. p.): >hverken 
fundet med Frugter, Sz&edhuse eller med de store skelletgrenede Udvexter"), 
som ellers ofte skulle findes paa Loevet.> Likaså har jag ej sett cepha- 
lodier på de svenska exemplaren från Ljungskile (bägge fyndorterna), 
Uddevalla och Munkedal, hvilket naturligtvis ej behöfver betyda, att 
sådana saknas på dessa ställen”). Som en regel utan undantag gäller 
detta emellertid om de närkiska exemplaren, hvilka häri, egendomligt 
nog, öfverensstämma med motsvarande Nord-Amerikanska (enl. TUCKER- 
MANS A Syns of. North Am. 'Lieh:, Boston 1882-88, p-: 92) Huruvida 
detta endast är en ståndortsmodifikation eller beroende på frånvaro af 
för cephalodiebildning lämplig alg, enl. FORSSELL (Studier öfver Cephalo- 
MWerna. Ko Vv. Ak. Bih. Bd 8. N:o 3, 1883) en Nostocacé: Polycocceus 
punctiformis, därom är det svårt att bilda sig någon föreställning. 
Einar Westblad. 
Ännu en lokal för Nephroma lusitanicum Scheer. i Roslagen. 
Bland en del lafvar insamlade på Ramsmoraön under Svenska Bota- 
niska Föreningens vårexkursion 1913 voro äfven några exemplar af Ne- 
phroma lusitanicum Scher. De växte bland mossan på rothalsen av en 
gran i närheten af idgransförekomsten. G. Lundqvist. 
1) Kursiv. af mig. 
?) Professor SERNANDER har dock meddelat mig, att af de talrika exemplar, som 
han vid Ljungskile fann kläda stammen af en ek, intet ägde de busklika cephalo- 
dierna. I herbarierna ligga ofta på ett och samma ark både exemplar med och 
utan cephalodier, hvilket ytterligare visar att man ej af ett enda cephalodiefritt 
individ från en plats kan säga, att cephalodier verkligen saknas på platsen ifråga. 
