310 
vid Trelleborgs hamn. Den egentliga strandformen, som habituellt är 
väl skild från hufvudtypen, har glesare, fågrenig vippa, vanligen ljus- 
gröna småax med utdragna, i spetsen afrundade, eller något tillspetsade 
blomfjäll. I regel är denna strandform kraftigt utvecklad och 20—30 cm. 
hög, men förekommer äfven i små, 5—15 cm. höga individ, som full- 
ständigt öfverensstämma med vy. pulvinata (Fr.) enligt exemplar i Herb. 
Norm. f. 5, n. 90. Då emellertid ingen skarp gräns kan uppdragas mel- 
lan de mera småväxta och de väl utbildade exemplaren af strandformen, 
har jag (på etiketterna till de exemplar, som förvaras i Riksmuseets sam- 
lingar) föreslagit såsom namn på denna form v. pulvinata (Fr.) sensu 
lat. och inbegriper då häri äfven storväxta exemplar af ifrågavarande 
strandform. 
ÅA. distans x suecica. Förekommer här och där på strandängarna 
inom området; exemplar äro insamlade på västkusten vid Eskilstorp 
(juni 1910) och på sydkusten vid Fågelviks strandängar (nära Trelleborg), 
där den förekommer rikligt bland stamarterna (juli 1910 och augusti 1913). 
ÅA. suecica. Rikligt förekommande på dyiga strandängar vid Fågel- 
vik, där Albäcken flyter ut i Östersjön; den växer här i själfva.vatten- 
linjen samt ute i vattnet bland Scirpus Tabernaemontani och Sc. mari- 
timus; den går här längre ut än någon annan Åtropis. — Beträffande 
den omtvistade nomenklaturen för denna art, som i sin typiska form är 
väl skild från A. distans, torde A. suecica Holmb. tills vidare vara att anse 
som det riktiga namnet. Utgående från den förutsättningen, att Festuca 
capillaris Liljebl. verkligen vore fullt identisk med ÅA. suecica (som upp- 
gifves i HOLMBERGS beskrifning af arten i Botan. Notiser 1908 s. 245), 
vore artnamnet Aftropis capillaris (Liljebl.) Schur utan tvifvel riktigast, 
enligt E. L. EKMANS utförliga motivering i Botan. Notiser 1913 (s. 193). 
Det torde emellertid vara tvifvelaktigt, om LILJEBLADS Festuca capillaris 
är identisk med ÅA. suecica, och under sådana förhållanden måste det 
senare namnet tills vidare bibehållas. 
A. baltica. Förekommer spridd här och där på strandområdet; in- 
samlad (juni 1910) vid Limhamns strandängar samt (juni 1912) på syd- 
kusten vid Fågelvik. Exemplaren öfverensstämma fullständigt med Riks- 
museets af K. F. DUuUsSÉN insamlade herbarieexemplar från Småland: 
Kalmar och Öland: Borgholm, hvilka af C. J. LINDEBERG bestämts till 
A. baltica f. vegetior. 
A. Dusenii. Anträffad i enstaka exemplar på sydkusten vid Fågel- 
vik, där den förekommer på dyiga strandängar nära Albäckens utlopp 
(insamlad juni 1912). Exemplaren öfverensstämma till alla detaljer (små- 
axens byggnad o. s. v.) med Riksmuseets af K. F. DUSÉN insamlade ex. 
från Öland: »Torslunda s:n, Färjestaden vid hafvet, söder om hamnen, 
som af C. J. LINDEBERG bestämts till A. Dusenii »>f. optima». Denna 
Atropis, som förut ej anmärkts från Skåne, intar med afseende på sina 
morfologiska karaktärer en mellanställning mellan ÅA. baltica och A. suecica 
och torde väl få anses som en hybrid mellan dessa arter. Huruvida 
