324 
träds frukter i kulturlagret å pålbyggnaden vid Alvastra från sten- 
åldern (FRÖDIN). I Västergötland träffa vi ofta af detta trädslags 
namn härledda ortnamn: Apelås, Apeldalen, Apelnäs, Aplaskog, 
Ap(p)lagården, Aplakulla, Apleberg, Aplebol. 
Bland andra vilda trädslag, som kunnat spela en roll i hushåll- 
ningen, är naturligtvis hasseln, som efterlämnat ortnamnen Hässla- 
gården, Hasselholmen, Hasselbacken, Hasselbacka, Hassle (förmod- 
ligen af det fornsvenska häsle, »hasselskog», senare i svenska dialek- 
ter ombildadt till hassle; Ortnamnen i Älvsborgs län, D. XV, sid. 33). 
Lingon (i dialekten »kröser») har bidragit med namnen Krösslätt, 
Krösebacken, Krösekullen, Kröserud. 
Af >»lönn» ha bildats Lönnebromad, Lönnhult, Lönnarp, Lönn- 
åsen, såsom förut nämnts. Men alldenstund »lönnskog> i Väster- 
götland ej blott heter lönne, utan äfven lunne och löne, finna vi 
också namn sådana som Lunneviken, Lunndalen, Löneslätt och 
Lönekulla samt därjämte troligen äfven Löne. 
»Rönnskog» heter i fornsvenskan röne, 1 västgötadialekter äfven 
runn(e) och ränne, hvadan vi jämte Rönnebråten o. s. v. få Rönåsa, 
Rännekulla och Runneberget. 
» Sälg» kan på norska och danska heta sälja, hvaraf utvecklats 
säll(e); på detta sätt tydes Sällsäter. Äfven Sillebacken tolkas såsom 
härledt från »sälg», nämligen från fornsvenskans silde. 
Att sådana ord som Grandalen, Granön och Grankärr härröra af 
trädnamnet >»gran>, förefaller ju helt naturligt. Men den skolade 
ortnamnsforskaren kommer äfven här längre än lekmannen. Den 
förre vill nämligen gärna härleda äfven sådana namn som Gränne, 
Grönbo, Grönesjön och Gingri af samma ord. Gräne betyder >»gran- 
skog» i analogi med förut omtalade förhållanden; detta ord har om- 
bildats till gröne af grön, en biform till »gran». Den senare leden 
af namnet Gingri antas vara kommet ur gräne, därigenom att ä 
öfvergått till i på grund af svag betoning (Ortnamnen i Älvsborgs 
län, D. XIV, sid. 26). 
I Fröskogs socken i Dalsland finnes en sjö, som i relativt sen 
tid fått namnet Ärr (den hette förut Frösken). Det nya namnet 
har man velat härleda ur det norska dialektordet err eller erre, 
»gråal>, Alnus incana, i västgötadialekten arre. Fil. kand. P. WEN- 
STRÖM har fäst min uppmärksamhet på namnet Arderkärret i norra 
Västmanland. Hur gråalen kallas i denna trakt, har jag mig icke 
bekant. Däremot vet jag, att ifrågavarande trädslag i Järna socken 
i Västerdalarna heter aller eller (förmodligen äldre) alder. I detta 
