325 
sammanhang kan erinras om det norska older, hvilket egentligen 
betyder »al» (BLYTT), men i de många ortnamnen på Older- (Older- 
bakken, Olderdalen, Olderelven, Olderfjord, Oldernes, Olderskogen, 
Oldervik och Oldra), som förekomma i Tromsö amt, af RyGH tydda 
såsom kommande af trädslaget »older>, måste hafva betecknat gråal, 
alldenstund Alnus glutinosa enligt BLYTT icke går längre norrut än 
till Vaerdalen (63245 n. br.) i Trondhjems stift. 
I folkmedicinen och äfven på apoteken användas delar af brak- 
veden, Rhamnus frangula. Huruvida man skall härleda namnen 
Brakarebol och Brakelö från denna växt, synes osäkert. Det ur- 
sprungliga namnet på växten lär vara brakal, men i Finland be- 
tyder brakel (samma ord) snår och ris i allmänhet. (Ortnamnen i 
Älvsborgs län, D. XV, sid. 50 och D. XVI, sid. 66). Den finländska 
betydelsen kan möjligen till sin uppkomst vara af yngre datum. 
Egendomligt nog ha ortnamnsforskarna visat en viss motvilja mot 
att härleda ett namn sådant som Häggsjön från trädnamnet > hägg». 
I stället vill man på de tre ställen i Ortnamnskommitténs hittills 
utkomna publikationer, där det förekommer, hellre förklara det af 
en adjektivform häg vid sidan af håg, >hög». Vid Häggsjön i Upp- 
härads socken af Flundre härad ligger en gård, Häggsjöryr, hvilket 
namn sedan 1877 skrifvits Högsjöryr. För Häggån i Toarps socken 
af Ås härad föreslår man dock ett ursprung från trädnamnet (Ort- 
namnen i Älvsborgs län, D. XIV, sid. 226). SAHLGREN har ägnat 
dessa namn en noggrann undersökning och därvid framhållit ännu 
en lösning, nämligen af hägge, »hage», som han funnit i närkiska 
dialekter (SaAHLGREN 1912: a, sid. 58). Han hänvisar också till 
namnet Häggesås (förr Häggårdsås), som kan förutsätta ett konst- 
rueradt ord, häggård, »>gärdesgård», »inhägnad». För lekmannen 
kan det emellertid synas underligt, om just häggen, som dock är 
ett träd, hvilket af allmogen högt skattas på grund af dess vackra 
blomsterskrud om försommaren, skulle blifvit alldeles förbigånget 
af dem, som gifvit våra orter namn. I detta sammanhang kan för- 
tjäna påpekas, att af Ortnamnskommittén alla namn på Björn- an- 
tagas komma af mansnamnet Björn, icke af djuret björn, under det 
alla namn på t. ex. Bjur- härledas af djurnamnet biur, »bäfver>. 
Att namn sådana som Bokeskogen och Bokhult komma af träd- 
namnet »bok>, är naturligtvis intet tvifvel underkastadt. Besynner- 
liga synas oss däremot namnen Hester, Hestra, Dalhestra, Kärrhester 
och Hestrahult. Dialektordet hester betyder emellertid i nutiden 
»beteshage> och har i fornsvenskan betydt »skog», ursprungligen 
